OLVASÓINKHOZ. 



Folyóiratunk ügyvitelében változás történt. Szerkesztőtár- 

 sam, Aigner Lajos, aki 1897-ben tíz évi szünet után újból meg- 

 indította a Rovartani Lapokat, majdnem egy esztendeje súlyosan 

 beteg. Munkaereje megtört, irodalmi működése megszakadt. 

 Reménytelen állapota, további közreműködésének lehetetlensége, 

 arra késztette családját, hogy e folyóiratot alulírottnak átadja. 



Nehéz körülmények között vettem át a „Rovartani Lapok" 

 kiadói tisztét, de kötelességemnek tartottam ezt, annál is inkább, 

 mert 11 évi szerkesztői közreműködésemből kifolyólag erkölcsi 

 kötelességemmé is vált, hogy a f. évi megkezdett XV. kötetet 

 befejezzem és ha folyóiratunk ezentúl is abban a jóakaratú 

 támogatásban részesül mint eddig, — tovább is folytassam. 



Szakfolyóiratunk némi átalakítást kivan, hogy olvasóink 

 igényeit teljesen kielégítse és osztatlan tetszését elnyerje. Ennek 

 mielőbb meg is akarok felelni. A „Rovartani Lapok" czélja 

 ezentúl is ugyanaz lesz, ami volt, — legelső sorban a hazai 

 fauna ismertetése, a rovartani ismeretek terjesztése, a gyakor- 

 lati rovartan ápolása, a gazdasági és erdészeti szempontból 

 hasznos és káros rovarok ismertetése, stb. Minthogy folyóiratunk 

 hazánk egyetlen ily irányú szaklapja, szükségesnek tartom, 

 hogy olvasóink ennek révén ismerjék meg mindazt, ami az 

 entomologia terén nemcsak hazánkban, hanem a külföldön is 

 történik ; az irodalmi rovatból pedig hű képet nyerjenek a 

 rovartani irodalomról. 



Szükségesnek tartottam, hogy folyóiratunk külső kiállí- 

 tásán is változtassak, hogy nyomása szebb és jobb legyen mint 

 eddig ; azt hiszem, az újonnan választott nyomda ebben a tekin- 

 tetben olvasóink igényeinek mindenképen meg fog felelni. 



Rovartani Lapok. XV, 7—10. (1908. XII. 15. i 



