14 



Egyebek mellett a PacJiyhrachys dalmatinus nevű új faj leírását 



tartalmazza. Ez Dalmácziából való és a tesselaius rokonságába tartozik. 



Csíki, 

 * 



G. V. de Lapouge: TsiblesLUx^ de détermination des formes dn 

 génre Carabus. (L'Échange. XXIV, 1908, p. 18—21, 29—31, 

 37—38, 52-53, 83—85). 



Szerző, akinek nagyon furcsa nézetei vannak a fajokról, faj- 

 változatokról, folytatja évekkel ezelőtt megkezdett úgynevezett meg- 

 határozó táblázatait, amelyekben az egyes fajokat csoportonként 

 tárgyalja. A minket is érdeklő fajok közül először a nemoralis- 

 csoporttal foglalkozik, ahová a nemoralis, Heydeni, moniivagus és 

 Wiedemanni tartozik. A C. nemoraUs-nak 20 varietását, subvarietását 

 és aberratióját írja le a szerző, ezek közül 11 új. Faunánkból való 

 a subv^ai\ deletus, amely azonkívül Oroszországban is előfordul ; ez 

 kisebb, felül fénylő, színe kárminosan vagy bíborosán fénylő. Mint- 

 hogy ez nem különbség, egyszerűen a nemoraUs szinonímjei közé 

 sorolandó. Hasonlóképen kell eljárnunk a C. montivagus új fajválto- 

 zatával (var. medhis), mely a Bánságban, az erdélyi havasokon, 

 Rumániában, Bulgáriában, Szerbiában, Boszniában és Horvátország- 

 ban volna otthonos, tehát már termőhelyei után ítélve több földrajzi 

 változat egyes példányait foglalja magába. Az arvensis csoportba két 

 faj tartozik a C. ohsoletus és C. arvensis F. Az obsoletus magyarországi 

 faj változatait Mallász annak idején megállapította, ezen szép tanul- 

 mány megírása azonban szerzőre nem volt semmi hatással, mert 

 a szinonimák közül újból feltámasztotta a carpatMcus és aureo- 

 cupreus-t, a tÖrzsfaj azon egyedeire pedig, melyeknél a másod- és 

 harmadrendű közterecskék többé-kevésbé egybeolvadnak, felállítja 

 az új subvar. Mallászi-t, mely sajnos, szintén csak az ohsoletus szi- 

 nonimáit gazdagíthatja. A keleti Kárpátokból való var. XJhligi 

 HoLDHAus fi. l.)-t szintén leírja, sajnos úgy, hogy fel nem ismerhető, 

 kár volt szerző leírását be nem várni. A C. arvensis 6 új faj változattal 

 gyarapodott, szerencsére magyarországi nincs közöttük. A Trachy- 

 carabusok közül minket csak a C. scahriusculus érdekel, mely 

 hazánkból szerencsére szintén nem szolgáltatott újdonságokat, kijutott 

 belőle azonban Oroszországnak. A Pachystusok csoportjába a C. 

 glahrakis-sal nagyon heterogén elem került és újból feltámadt a 

 hungaricus szinonimái közül a var. viennensis, melyet manapság leg- 

 feljebb néhány osztrák gyűjtő tart hazafias felbuzdulásból külön 

 fajváltozatnak. Szerző nem hogy tisztázta volna dolgozatával a 

 futrinkák ismeretét, hanem csak tetőzte a zavart. Csíki. 



