27 



beniélj^edés van, a csúcsán kis élecske és ennek kétoldalán bemélye- 

 dés. Az előtör háta körülbelül olyan hosszú mint széles, felül mélj'en 

 pontozott, többé-kevésbé elenyésző hosszanti középvonallal, előre- és 

 hátrafelé keskenyedő, a középen a legszélesebb, elül befűződött. 

 A szárnyfedők pontozott barázdái elül gyengébbek, a közterek elül 

 ránczolva szemecskézettek, hátul finoman szemecskézettek és dudo- 

 rozottak, finom pikkelyekkel fedettek. Hossza 4—5 mm. 



Előfordul az egész holarktikus tájban. Magyarországon a Kár- 

 pátok egész területén nem ritka és előfordul Dalmácziában is. A követ- 

 kező hazai termőhelyekről származó példánj^okat vizsgálhattam : 

 Tátraszéjílak, -Máramaros : Hoverla, Menczul és A^izérvölgy, Radna- 

 borberek, Brassó, Bucsecs, Szebenhegység: Presba és Sánta, Kudsiri- 

 havasok : Magura. 



Tápnövénj'e a lúczfenyő {Picea exceJsd) és ritkábban a havasi 

 fenyő {Piiias cenihra) is. Valószínűleg két nemzedéke van évenként. 

 Rajzása májusra esik. Rágványa egy 5—8 cm. hosszú anj^amenetből 

 áll, mel3^ből jobbra-balra vízszintes irányban lépnek ki a lárva- 

 menetek. 



8. Hyldsfes (Jlyluvgo'gs) palliatus Gyllexhal (maryinatus Duft., 

 HeJferi A^h^la, ? ahieUyerda Bechst., ? piceus Marsh.) 



Hosszúkás teste fénjdő feketés-barna, az előtör háta, a száru}'- 

 fedők közepe, a csápok, a lábszárak és lábfejízek barnás- vörösek. 

 Az ormány közepén élecske vonul végig, a csúcson kétoldalt be- 

 mélyedt. Az előtör háta szélesebb mint hosszú, hátrafelé alig", előre- 

 felé erősebben keskenyedő és befűződött, felülete sűrűn ránczolva- 

 pontozott, hosszanti közéj)vonala sima és elül megrövidült. A szárny- 

 fedők pontozott-barázdái finomak, a közterek dudorkásan ránczoltak 

 és sorokban szőrösek. Hossza 2'5 — 3"5 mm. 



Előfordul egész Európában ; Magj'arországon a Kárpátok terü- 

 letén [Tátrafüred, Bártfa, Máramarossziget, Nagybocskó, Hoverla, 

 Menczul, Nagyszeben, Presba, Kudsiri- havasok (Magura), Brassó 

 (Czenk), Bucsecs, Borszék], Horvátországban (Skare, Jasenak) és 

 Bosznia-Herczegovinában (Igman-planina, Cevijanovic, Vucjaluka) 

 nem ritka. 



Tápnövénj^e főleg a lúczfenyő (Picea exceha)^ de azért a többi 

 fen^'^őt (Pínus silvestris. P. cemhra^ P. austriaca, P. leucodcrmis, P. stro- 

 bus. P. jnnea, P. maritima. Ahies peetinata, Larix europaea) sem veti 

 meg. A frissen levágott, de szabadon heverő törzseket választja 

 tanyájául, ezek közül is első sorban azokat, amelyeket más szuvak 

 vagy valami gombabetegség már megtámadott. Evenként csak egy 

 nemzedéke van és nem kettő amint azt régebben többen állították. 

 Rajzása a tavasz elejére, márcziusi'a esik. Rágványa, mivel már más 



