61 



i)r. Em. LoTcay : Bt\\áÍQ o rodu: Hladkon, Liosoma Stephens. 

 (Acta Societ. Entom. Bohemiae. V, 1908, p. 103—188, 15 fig.) 



Szerző az ormán^'-os bogarak Liosoma nemét tette tanulmány 

 tárgyává és ezen dolgozatában számol be vizsgálatairól. Amennyire 

 a cseh nyelven megírt dolgozatból tájékozódni lehet 20 faj meg- 

 határozó táblázatát és ezek részletes leírását nyújtja, közöttük egy új 

 fajt is találunk, a L. Formáneki-t Krajnából, melynek latin leírását 

 és képét is adja. A legtöbb faj hímvesszeje is le van rajzolva. Új a 

 L. deflexuvi-nsik egy faj változata is Francziaországból, melyet szerző 

 var. Bang-Haasi-nak nevez. Minket közelebbről az érdekel, hogy szerző 

 a Brancsk által Trencsén vármegyéből leírt L. carpatMcum ós var. 

 ruficoUis-t a Liosoma cribrum szinonimái közé sorolja és hogy a 

 L. bosnicum K. Dan. két újabb termőhelyét közli a Keleti-Kárpátokból 



(Csernahora, Máramaros). Csíki. 



* 



Edniund Meitter : Fauna Germanica. Die Káfer des Deut- 

 schen Reichos. I. Bánd. Mit 66 Text-Illustrationen und 40 

 Farbendrucktafeln. zusammengestellt und redigiert von Dr. K. G. 

 LuTz. p. IX. + 248. Stuttgart, 1908. 



A német bogarászati irodalom újból egy jó kis könyvecskével 

 gyarapodott, mely egyúttal a német tanítók természettudományi 

 egyesülete munkáinak 22. kötetét képezi. Nevezett egyesület elhatá- 

 rozta, hogy tagtársai részére jó kézikönyveket ad ki, melyekből 

 hazájuk természeti kincseit könnyen megismerhessék. így sorra került 

 egy a bogarakat ismertető kézikönj^v kiadása. A munka megírására 

 megnyerték Reitter Ödön császári tanácsost, az általánosan ismert- 

 kiváló szaktudóst. Terv szerint a Német Birodalom bogarait kellett 

 volna analitikus módszerben ismertetni, szerző azonban lakóhelyének 

 (Morvaország) faunáját is felvette és így Letzner-í követvén még 

 Csehországot és Sziléziát sem mellőzhette. Az I. kötet az általános 

 részen kívül a bogarak első alrendjét és hadát, a Caraboideákat 

 tárgyalja. Az általános részben szerző a bogarak morfológiai viszo- 

 nyait tárgyalja, majd ismerteti a gyűjtőeszközöket és azok haszná- 

 latát, a preparálást, a gyűjtemény berendezését stb., egyszóval rövi- 

 den megismerteti olvasóival mindazt, amit tudniok kell. A tüzetes 

 részben röviden ismerteti a családokat és nemeket, közli a felölelt 

 területen előforduló fajok rövid meghatározó kulcsát és a könyv első 

 felében röviden a fajokat is jellemzi, utóbb azonban a helyszűke 

 miatt ettől el kellett tekintenie. Jegyzet alakjában több új faj és faj vál- 

 tozat leírását találjuk, ezek legnagyobbrészt nem németországiak, né- 

 hány faj részére pedig új alnemeket állít fel a szerző. Újak a követ- 

 kezők : Bembidion lampriniilum (Kaukázus), B. HaupU (Ordubad), 



