103 



példányok átmenetet képeznek a sárgás-piros var. gordius SuLz-hoz, 

 melynek tij^ikus példányai a Branyiszkón, Plitvicán, Dubokojon és 

 Dalmácziában fordulnak elő. 



A jDoték körtealakúak, zöldes-sárgák, kitelelők. A hernyó 

 fakózöld, hátán két barna és a lábak fölött feketés vonal van. Hossza 

 25 — 27 mm. Április és május hónapokban a sóskán (Biimex acélosa) 

 található és a föld színén laza szövedékben alakul át. A báb zömök, 

 a tor mögött befűződött, szürke, zöldesen csillámló. 



Termőhelyiéi : Isaszeg, Peszér VI. 1—30, Nagyvárad, Debreczen 



V. 27 — Yl. 9, Pécs, Pozsony, Gács, Rozsuj^^ó, Gölniczbánya VI. 

 26-VII. 30, Eperjes VI. 8— VII. 4, Réa, Mehádia, Báziás, Ferencz- 

 falva, Josipdol, Raduc. 



Előfordul a legtöbb szomszéd országban : Alsó-Ausztria és 

 Csehország VI — VII, Karinthia V, Tirol, Isztria, Szilézia VII, Galiczia 



VI, Bukovina és Oláhország VI— VIII. 



Elterjedési köre Livlandtól Görögországig és Svájcztól az 

 Altai-ig terjed. 



6. Cht'ysophanus phlaeas Linn. 



Linné, Fauna Suecica, p. 285 (1762). — Esper, Die euroj). 

 Schmetterl. in Abbild. I, t. 22, f. 1 (1777). 



Az elülső szárny aranyos-vörös, széles fekete szegélylyel és 

 fekete nagy foltokkal, melyek sávszerűén sorakoznak. A hátsó szárny 

 feketés-barna, szegélyén aranyos-vörös szegélylyel. Alul az elülső 

 szárny sárgás-vörös szürke szegélylyel s a felül ;t rajzaival; a hátsó 

 szárny vöröses-hamuszínű, fehéres keretű apró fekete pontokkal s 

 alig jelzett vöröses szegélysávval. 



Hazánkban országszerte gyakori, helyenként két sőt három 

 ivadéka repül. Budaj^esten április közepétől május végéig, június 

 közepétől július végéig és augusztus elejétől október elejéig repül- 

 Példánj^aink rendszerint nagja^k (27 — 32 mm.) és nagyon változó 

 rajzolatnak. A hátsó szárny egész felülete (különösen hímeknél) 

 barnás-vörös, a nősténj'-eknél feketés, nálunk csaknem általában 

 sötét feketés-barna vagy ritkán fekete. 



A kevés helyen megfigyelt II. ivadékú var. Eleiis Fabr. elülső 

 szárnya nagyon elsötétedett, úgy hogy csak a tövén mutatkozik az 

 alapszín. Az I. és II. ivadék némely példányán azonban a hátsó 

 szárny szegélye előtt a rendesnél nagyobb s élénkebb színű kék 

 pettyek vannak ; ezek a példánj'^ok az ah. cpcnileojmnctata Stgr.-Iicz 

 tartoznak, melyet eddig Bars, Hunyad és Szilágy vármogj^ékben 

 figyeltek meg. Fehér alapszínű példányok sötét rajzolattal képezik 



