119 



Az 1904. év nyári hónapjaiban kerékpáron hosszabb kirándu- 

 lást tettem. A kiindulási pont Fiume volt, honnét az osztrák és 

 svájczi Alpokon keresztül-kasul, majd Délfrancziaországon át a 

 Pireneusok spanyolországi oldalán fekvő Figueros városkáig", innét 

 pedig visszafordulva Francziaországon, Délnémetországon és Cseh- 

 országon át visszatértem hazánkba. Utazásom czélja főként szóra- 

 kozás, az illető országok megismerése volt, mindazonáltal feltettem 

 magamban, hogy mindazon lepkéket, melyek nappal az út mentén 

 lekötik figyelmemet és a melyeket egy-egy szép tájékon mellesleg 

 megtett gyalogsétáim alkalmával megpillantok, lehetőleg zsákmányul 

 ejtem. Hálóm botja az első kerék villája mentén volt megerősítve és 

 szükség esetén azonnal rendelkezésre állott, a többi kellékek : háló, 

 dobozok és üvegek pedig kabátomnak külön o czélra készített öblös 

 zsebeiben foglaltak helyet. Eme utazásom alkalmával megfigyelt 

 egyes eltérő fajokról e folj^óirat 5—6. számában számoltam be, most 

 még néhány vidék jellemző lepkevilágáról szeretnék egyet-mást 

 elmondani. 



A Fiume— adelsbergi útvonalon akkoriban, június végével, a 

 Melanargia galatea var. ])rocida Hbst. volt mindenütt található, annak 

 eltérő alakját, az ab. UlbricJii AiG.-t, az Adelsbergtől északra elterülő, 

 lepkékben gazdag erdőségekben figyeltem meg több esetben. 

 A következő napon a világszép Veldesi-tó környékén a Zygaena 

 CarnioUca Scop. sok fajváltozata szolgáltatott gyűjtésre bőséges 

 anyagot. Karinthiában gyakori lepke a Pararge Achine Scop., Tirol- 

 ban Imst környékén az országút nedves részein a Melitaea Didyma 

 rubinpiros (var. aljnna Stgr.) példányijait gázoltam le tömegesen a szó 

 szoros értelmében. Az Inn-nek Landecktől felfelé Nauders-ig terjedő 

 részén Lycaena Dámon ScmFF., Odezia atrata L. és Parnassms Apolló 

 L. voltak az uralkodó fajok. Ez utóbbi gyönyörű állat az évnek ama 

 szakában az Alpokban véges-végig repkedett megszámlálhatatlan 

 helyi fajtákban ; napos időben egy hálócsapásra gyakran öt is fioz- 

 kándozott a hálóban. Svájcz területére érkezvén, mindjárt első nap 

 az Engadin völgy nyiijtott nagy választékot mindennemű havasi 

 lepkékből, de valóságos lepkészeti oldoradónak nyilváuyult a Furka- 

 és Grimsel-szorosok közti részlet, a fenséges Rhöne-Gletscher vidé- 

 kével. Országutakon járó turista szeme elé olyan látvány tárul mint 

 sehol másutt Európában, a merre a szem ellát, pedig innét bizony 

 messze ellát, földrészünk leghatalmasabb heg3'csúcsai merednek 

 körös-körül az égnek. Napijárásnyira nincs falu a vidéken s az itt- 

 ott tündöklő néhány „szálloda" nevet viselő kastély mesés árjegy- 

 zéseivel hathatóan távol tartja az avatatlan szemeket a vidék szem- 

 lélésétől. 



A Furkának a Szt.-Gotthárd hegycsoportra néző része a kora 



