181 



1. Az előtör hátca élénk íémíénjíí zöld, oldalt rézvörös . . . 



— Az előtör háta élénk fémfényű zöld és kerek sötétviolaszínű 

 foltokkal díszített, oldalt nem rézvörös. Hosszúkás, oldalai 

 többé-kevésbé párhnzamosak, a fej domború sűrűn ponto- 

 zott, a csápok zöldcs-rézszínűek, az első három íz visszás 

 kúj)forma, a többi fokozatosan kisebbedik és fűrészes. Az 

 előtör háta kétszer oly széles mint hosszá, töve kétoldalt 

 öblös, elül egyenesen lemetszett, oldalt barázdás, közepének 

 két oldalán nag}" és elég mély, alapjában iboh^ás-kék be- 

 mélyedéssel. A szárnyfedők a csúcson tompán csonkítottak 

 és fogazottak, barázdásan pontozottak, a közterek finoman 

 pontozottak. A szárnj^fedőket rendesen nyolcz kerek kékes- 

 fekete folt tarkítja. Az utolsó haslemoz félköralakúan (cT) 

 vagy g^^engén (9) kimetszett. Hossza 6 — 11 mm. — Elő- 

 fordnl Franeziaországbán, Tirolban és Algírban, faunánkban 

 a Papuk-heg3^ségben és Boszniában. Lárvája a közönséges 

 borókafenyő {Juniperus communis) kérgében és fájában él, 

 azokban rágja görbe, ívalakú meneteit, (decemmaculata Rossi, 

 decempundnta Fabr.) 4. festiva Linn. 



.2. Az előtör hátán nincsenek ibolyaszínű hosszanti vonalak. 

 Fémfényű zöld, kissé kékesen fénylő, az előtör hátának 

 oldalai és egy sáv a szárnyfedők oldalszegélye mentén ara- 

 nj^os vagy rézvörös, a szárnj^fedőket azonkívül fémfénjáí 

 sötét hosszúkás foltok tarkítják. Az előtör háta a középen 

 finoman oldalt sűrűbben pontozott, oldalai előrefelé erőseb- 

 ben keskenj^edők mint hátrafelé, középvonala kissé kiemel- 

 kedő és fénylő, a paizsocska előtt gödröcskével és kétoldalt 

 nagyobb bemélyedéssel. A szárnyfedők elül domborúak, 

 hátul lapítottak, pontozottak, a pontok oldalt ránczokká foly- 

 nak össze, a hosszanti barázdák élesek. Az utolsó haslemez 

 hátul kerekítve (cf) vagy szögletesen (9) kimetszett. Hossza 

 11 — 15 mm. — Előfordul Európa déli felében, a Kaukázus- 

 ban és Algírban ; faunánkban elterjedt és nem ritka. Lárvája 

 hársfákban, de más lombos fákban is él, azok törzsét keresztül- 

 kasul fúrja és így meglehetős kárt, sőt a fák teljes elpusz- 

 tulását is okozza, (fastidiosa Rossi, aeruginosa Herbst, rustica 

 ScHRANK, fastuosa Jacqu.-Düv.) 1. rutilans Fabr. 



Változata: Némelykor az állat fémfén3''ű zöldes rézvörös, 

 a sötét foltok pedig hiánj'zanak. — Előfordul a törzsfaj között, 

 nálunk eddig csak Budapesten figj^elték meg. (Dr. Fodor 

 János.) (inornata Théry.) ab. imtnactilata Schilsky. 



— Az előtör hátát sötét ibolyaszínű hosszanti vonalak díszítik . 

 3. Az állat teste széles, a paizsocska kétszer oly széles mint 



