12. nem: Eurythyrea Lacordaire. 



A fej kissé domború, a fejtető középvonala finom. A csápok 

 rövidek, első két ízük visszás kúpforma, a többi fürészes, alul a 

 likacsokat tartalmazó gödröcskével, a második és harmadik csápíz 

 egyenlő hosszú. Az alsó állkapcsi tapogató utolsó íze a csúcson 

 lemetszett, visszás kúpforma. Az előtör háta szélesebb mint hosszú, 

 a tövén a legszélesebb, oldalai kerekítettek. A paizsocska nagy és 

 tojásalakú, harántos vagy kisebb és harántos szívforma. A szárny- 

 fedők hosszúkások, finoman barázdások és jDontozottak. A melltő 

 nyúlványa a csúcson tompa. A has pontozott, az utolsó haslemez a 

 csúcson kétoldalt egy-egy többé-kevésbé hosszú fogacskával fegy- 

 verzett. A hátsó lábfej első íze hosszabb mint a második íz, 2. — 4. 

 íz széles. 



Ez a nem a palearktikus táj lakója, hat faja közül nálunk 

 három fordul elő. 



1. A paizsocska harántos, kétszernél szélesebb mint hosszú. 

 Fémfényű aranyos-zöld, felül kissé kékesen fénylő, alul réz- 

 barna, a haslemezek hátul kékes vagy zöldes szegélylyel. Az 

 előtör háta előrefelé keskenyedő, oldalai ívesek, felületén 

 gyéren pontozott, tövén a paizsocska előtt, kis gödröcskével. 

 A szárnyfedők a csúcson rézsútosan kifelé lemetszettek, két- 

 oldalt némelykor apró tompa fogacskával, a barázdák közül 

 a 3, és 4. és az 5. és 6. hátul egj^'esül, a közterek, külö- 

 nösen a szélsők erőteljesen pontozottak. A mell erőteljesen ]3on- 

 tozott és hosszabb szőrökkel fedett, a has finoman pontozott és 

 rövidebb szőrökkel fedett. Hossza Í5 — 23 mm. ^ Előfordul 

 Európa déli felében és Algírban, nálunk a hegyvidék lakója és 

 nem ritka. Lárvája az erdei fenyőben {Pinus süvestris) fejlődik. 

 (aurulenta rossi, querciis Herbst, marginata Herbst). 



1. austriaca Linné. 

 — A paizsocska többé-kevésbé szívforma és alig vagy legfel- 

 jebb másfélszer oly széles mint hosszú 2 



2. A szái^nyfedők egj^színűek, fémfényű zöld vagy kékszinűek, 

 az állat különben aranyos-zöld, a mell lemezeinek szegélye, 

 a haslemezek hátsó széle és a lábszárak kékes fén^áiek, a 

 csápok feketék. Az előtör háta előrefelé keskenj^edő, oldalai 

 kerekítettek, felülete domború, fénylő, sűrűn j)ontozott, tövén 

 a paizsocska előtt és némelykor kétoldalt is gödröcskcszcrű 

 bemélyedéssel. A szárnyfedők pontozott barázdái erőteljesek, ' 

 a közterekben finonmn és szétszórtan pontozottak, a csúcson 

 egyenesen lemetszettek és kétoldalt fogacskával végződnek. 



