35 



Könyvkereskedők Egyesülete"-t és indította meg- 1878-ban ennek 

 hivatalos közlönyét, a „ Corvina" -t. 



Ezeken kivül írt néhány régészeti czikket és benne találnak a 

 szabadkőmivesek avatott történetírójukra, amennyiben megírja a 

 „Szabadkőmivesség története Magyarországon" és a több kötetes 

 „Geschichte der Freimaurerei in Ungarn" czímű munkákat. 



Sok czikke, költeménye, álnév alatt jelent meg, így használta 

 a Jécsai Lajos, Ajgó Lajos, Apor Lajos és Abafi Lajos neveket. 



Könyvkereskedése a nyolczvanas évek végével, hanyatlásnak 

 indult, illetőleg, hogy saját szavaival éljek, jóhiszeműsége a tönk 

 szélére juttatta. Néhány lelkiismeretlen alkalmazottja révén az általa 

 kiadott munkák legtöbbje nem egyenes úton került minden könyves- 

 boltba és forgott közkézen, pedig nála alig került néhány példány 

 eladásra. 



Anyagi helyzetének rosszabbodása és könyvkereskedésének 

 hanj^atlása sok gondot okoztak neki, a mire a szabad természetben 

 keresett és talált- is vigasztalást. Hozzáfogott a lepkék gyűjtéséhez és 

 életmódjuk tanulmányozásához, mely kedvtelésnek a 90-es évek kö- 

 zepe táján már minden idejét szenteli, miután kénytelen volt könyv- 

 kereskedésén túladni. 



Tulajdonképen itt kellett volna kezdenem, hiszen ezen időtől 

 kezdődőleg számítható entomologiai működése. Első lepkészeti czik- 

 kei a „Societas entomologica" czímű német rovartani folyóiratban 

 láttak napvilágot, a melyben egjik kiváló régi lepkegyüjtőnkről, 

 Anker LAJOS-ról irott megemlékezésével kezdte meg irodalmi műkö- 

 dését. Későbbi czikkei a hj'^bridekről, a Saturnia Hybrida minor-ról 

 és a Psyche Ecksteinii-TŐ\ szólanak. 1895-ben már a Nemzeti Múzeum 

 természetrajzi osztályainak folyókatá.ban, a „Természetrajzi Füzetek" - 

 ben közöl két nagyobb czikket és a millennium évében jelenik meg 

 tőle a Pável jÁNOs-sal együttesen irott és a nagylepkéket tárgyaló 

 része a faunakatalogusnak. Ugyanerre az időre esik azon fáradozása, 

 hog}'" a magyar rovartani ismeretek terjesztésére külön folyóirat 

 indíttassék meg, a mi hamarosan sikerül is, mert 1897-ben Jablo- 

 NowsKi JózsEF-fel újra megindítja, illetőleg a IV. kötettel folytatja a 

 Dr. Horváth Géza által 1884-ben alapított és 1886-ban megszűnt 

 Rovartani Lapokat. Ezzel azonban működése nem volt kimerítve, a 

 folyóirat megindítása nem volt elegendő az ügy fejlesztésére, hiány- 

 zott a munkatársak, ha még oly kis csapatja is, azért kikutatta nem- 

 csak a Budapesten, hanem az egész országban lakó úgy szakszerűen 

 mint kedvtelésből rovarászattal foglalkozókat is. Buzdított mindenfelé, 

 serkentett a munkára, hiszen csak így számíthatott eredményre. Az 

 ő fáradozásának köszönhető, hogy a budapesti entomologusok a 

 90-es évek eleje óta hetenkint rendesen összejönnek a rákóczi-úti 



