49 



Aíagas-Tátra VI. 8, Eperjes V. 6— VI. 2, VII. 10 -VIII. 14, Ungvár, 

 Nagy-Bocskó V. 25— Vin. 21, Rahó VI. 11, Berlebás VII. 12, Bustya- 

 háza, Huszt, Kolozsvár VI. 3, Szent-Gothárd, Gyeké, Kovászna, Élő- 

 patak, Nagyszeben VI. 7, Nagj^ág, Réa, Mehádia, Orsova VII. 1, 

 Temesvár, Fehértemplom VII. 28, Gerebencz, Vinkovce, Lipik VII. 

 20, Lic VI, Josipdol, Plitvica, Finme, Buccari, Növi. 



Előfordul az összes szomszéd országokban : A. -Ausztria V — VI, 

 VIII, Karinthia, Szilézia, Bukovina VI — VIII, Salzburg és Morva- 

 ország VI — VII, Galiczia VI, Oláhország VI — VII, VIII. 



Elterjedt Skandináviától Perzsiáig és Spanyolországtól Japánig. 



6. Lycaena Argyrognonion Brgstr. 



Bergstrasser, Nomenclat. u. Beschr. d. Insecten. II, p. 76, 

 t. 46, f. 2, t. 51, f. 7 — 8 (1779). — Árgus Esper, Die europ. Schmetterl. 

 in Abbild. t. 20, f. 3, t. 101, f. 5. 



Előbbi fajhoz nagyon hasonló, a hím azonban nem otyan sötét- 

 kék mint az, a fekete szegély 'pedig keskenj^ebb. A hátsó szárny 

 szegélyén fekete pontok vannak, a rojt kesken}^, fehér. A lábszár 

 végén nincs tüske. A nőstény barna, a hátsó szárny szegélyén fekete 

 pontokkal díszített vöröses-sárga sáv van, mely az előbbi fajénéi 

 tisztábban látható. Alul világos barnás-szürke, szegélj^én fekete pon- 

 toktól kisért vöröses-sárga szalaggal, az elülső szárny fekete közép- 

 foltja fehérszélű, a hátsó szárny szegély foltjainak széle ezüstöskék. 



Hazánkban országszerte gyakori erdei réteken. Két, kedvező 

 években három ivadéka repül, így Budajjesten május közepétől június 

 közepéig, július közepétől augusztus végéig és október elején repül. 



Az első ivadék 30—32 mm. nagyságú. A hím ibolyáskék, nem 

 oly vöröses csiUogású mint a L. Árgus és a fekete szárnyszegély is 

 jóval keskenyebb mint annál. Rendszerint nagyobb mint a L. Árgus, 

 melynek hátsó szárnya mindig teljesen bekerekített, míg a L. Árgtjro- 

 gnonion-é közel az elülső szegélyhez inkább hosszúkásán megnyújtott. 

 Alul a L. Árgus fehéres-szürke, a L. Arg\jrognomon pedig világos 

 kávébarna. 



A második ivadék kisebb, 24—30 mm. A szárny fekete szegélye 

 szélesebb. A hím ibolyásszínű, alul zöldes-barna, a nőstény alul kávé- 

 barna, a fekete pontok kisebbek, a vörös sáv keskenyebb és élénkebb 

 színű mint az első ivadéknak 



A II. ivadék között ritkán tűnik fel az élénkebb kék behintésű 

 ah. Callargci Stgr. (Árgyrognomon Bergstr.), melyet Budapest, Po- 

 zsony, Verébéi}^, Lipik, Mehádia és Eperjes környékén figyeltek 

 meg, utóbbi helyen olyan nőstényt is, mely fölül kékes, alul pedig 



