52 



V, VIII, Tavariiok V— VII, Verébéi}^ V. 25, Gács, Kocsócz, Eperjes 



VI. 6—30, VII. 15— VIII. 8, Szent- Gothárd, Xagyszeben, Nagyág, 

 Mehádia, Vinkovcze, Lipik, Josipdol, Fiume, Dalmáczia. 



Előfordul az összes szomszéd országokban : Alsó Ausztria 

 IV— VI, VIII, Karinthia V— VI, VII, Szilézia, Galiczia és Oláhország 



V, vn. 



Elterjedési köre Thorn-tól Algirig és Tibetig és Párizstól az 

 Altájig terjed. 



10. Lycaena Orion Páll. 



Pallas, Reisen durch versch. Prov. russ. Reiches. I, p. 471 

 (1771). — Telepliii Esper, Dio europ. Schmetterl. in Abbild. t. 41, f. 

 2. (1779). — Battus Hübner, Samml. europ. Schmetterl. fig. 328—330. 



A hím felül sötétkék, elülső és külső szegélye valamint közéj:)- 

 foltja fekete ; a nősténj^ sötétbarna, tövén kék behintésű, szegélyén 

 kék keretű fekete pontsorral. Alul fehéres, három sornjá négyszcigű 

 fekete folttal, a hátsó szárny két külső sávja között vörÖses-sárga 

 sáv fut le. Kifeszítve 24 — 31 mm. 



Magyarországon nem ritka és többnyire két ivadéka repül erdei 

 réteken, az első április közepétől június végéig, a második július 

 közepétől augusztus közepéig. 



Az I. és II. ivadék között nem ritkaat-ar. ornata Stgr., mely- 

 nél az elülső szárny szegélye előtt világos fehéres-kék keretű fekete 

 szemfoltokból álló sor van. Ezt a változatot nálunk eddig csak Buda- 

 pesten, EjDcrjesen, Mehádián és Dalmácziában figyelték meg. 



A második ivadék csaknem kivétel nélkül az ab. nigra Gerh.- 

 hoz tartozik, mely nagyobb, felül pedig majdnem vagy teljesen fekete. 

 Ezt a faj változatot Pech Jáxos fedezte fel BudaiDesten, ezenkívül csak 

 Mehádiáról, Gölniczbányáról és EjDcrjesrŐl jegyezték fel. Ide tartoz- 

 nak valószínűleg a nagyon sötét fiumei példánj^ok is. 



Egyéb eltérései közül felemlítendő egj XDéldán,y, melynek hátsó 

 szárnyán fekete foltok, és egy másik, melynek hátsó szárn3^án kék 

 radiális sávok jelentkeznek (Anker Lajos). 



A hernyó halván}^ zöld, hátán széles ibolyaszínű sávval. 

 Áprilistől júliusig található a varjuhéjon {Sedum telepJiium és alhum)^ 

 a levelek alsó oldalán, a hol ezeket és a növénj'' szárát rág'ja meg. 

 A m3a^mekoj)hil hernyó 11. gyűrűjén két fehéres kiölthető húsos 

 szarvacskával bir, mely a Camponotus puhescens nevű hangya csiklan- 

 dozására vagy csipkedésére váladékot bocsát, melyet nevezett hang-ya 

 kedvel. A báb zömök, barnás- sárga, szárnj'hüvelye zöld. 



Hazai termőhelyei: Budapest IV. 11— VI. 29, VII. 11— VIII. 20, 

 Peszér V. 11— VI. 3, A^I. 30, VIII. 8—20, Arad, Rézbánya, Vaskóh, 



