69 



elő, sőt ezt a fajt 35 év óta itt egyáltalában nem is találtam. Meg- 

 lehet, hogy a nyírfán kivül e bogár tán más fában is előfordul, de 

 még ez esetben is felette érdekes volt ez a jelenség. 



3. CeutJiorrhynchíis chlorophaniis Roug. és C. ignitus Germ. 

 annyira hasonlítanak egymáshoz, hogy e két faj elkülönítése közön- 

 séges nagyítóüveggel alig lehetséges, mig igen erős nagyítás mellett 

 pl. górcsővel IV-es szemlencse és 3-as tárgylencse (Reichert) alatt 

 élesen és határozottan szétválaszthatok : 



C. ignitus. A szárnyfedők rovátkáinak köztércséi keskenyek, 

 5— 6-szor hosszabbak mint szélesek, a csúcson hegyes pikkelysertékkel 

 gyéren fedettek ; az előtör felületén végig húzódó széles sekély 

 csatorna elülső fele mélyebb. A bogár erősen fénylő, az orrmány 

 smaragdzöld. 



G. clüoroplianus. A szárnyfedők pikkely sertéi sűrűbbek, széle- 

 sebbek, csak 3— 4-szer hosszabbak mint szélesek, a csúcson tompák, 

 itt-ott villaszerüleg va^y rövid seprőalakuan behasítottak. Az előtör 

 hosszanti csatornája csak gyengén fejlett s elülső fele alig mélyített. 

 Kevésbé fénylő mint az előbbi faj, az orrmány fekete. 



Más különbség e két szép, smaragdzöld- színű faj között nincsen. 

 A G. ignitus inkább délvidéki (Fiume, Isztria, Dél-Horvátország) ritka 

 rovar, mig a G. clilorophanus nálunk elterjedt, sőt némely évben nem 

 is olyan ritka. Az a körülmény, hogy e két fajt együttesen nem 

 találtam soha, határozottan faji különbség felvételére jogosít, bár e 

 e fajok sok gyűjteményben összetévesztve foglalnak helyet. 



4. Peritelus familiáris és 3Iylacus seminuliini. — Teljesen 

 bebizonyított dolog, hogy e két rovar, mely mindig együttesen fordul 

 elő, tisztán csak kovahomokos területen élhet. — Még 1880-ban 

 tettem velük egy döntő kísérletet. Azon évben a kélesi (Bácsmegye) 

 még akkor javarészt futóhomok területen, milliónyi példányban jelent 

 meg ez a két bogárfaj, de valamely észrevehető mezőgazdasági kárt 

 nem okozott. Több száz élő példányt helyeztem két hernyóskatulyá- 

 ban friss fű közé s ezeket szerencsésen élve el is hoztam Mecsek- 

 szabolcsra. Itt ezeket részint nehéz agyagtalaj ú, részint mészhomokos 

 sivár, jószágtól nem igen járt legelőterületen bocsátottam szabadon, 

 még pedig három különböző helyen. — A rákövetkező években 

 szorgalmasan kerestem a rovarokat a kitevés területén, de soha 

 egyetlen egy példányát sem voltam képes feltalálni. Másrészt a sza- 

 badkai határban is azt tapasztaltam, hogy nehéz, homokmentes 

 talajokon, a minők e vidéken csak itt-ott találhatók, e rovarok nem 

 fordulnak elő, mig a legközelebbi homokos területeken már nagy 

 mennyiségben találhatók. Ezekből világos, hogy e két rovarfaj kizá- 

 rólag kovahomokos talajhoz van kötve. 



5. JBacanius rhotnhophorus Aub. és J3. Soliman Marsh. — 



