180 



Ha azt a kérdést vetjük fel, hogy a szárnyatlanság melyik irány- 

 nak a végeredménye, arra azt kell felelnünk, hogy valószínűleg mind a 

 kettőé. Az élősködőkre nézve a fecske élősdije, az Oxypterum hirun- 

 clinis nyújt némi támpontot, keskeny, hegyes szárnyaival, melj'^ek idő- 

 vel valószínűleg szintén teljesen vissza fognak fejlődni. De nincs ki- 

 zárva az az eset sem, hogy ezek a legyek eleinte csak időleges ekto- 

 paraziták voltak s bizonyos időszakban éjDpen úgy vesztették el szár 

 nyaikat, mint manapság a Lipoptena cervi, mig végre állandó élős- 

 ködőkké válva, szárnyuk többé ki sem fejlődött. 



Másképpen áll azonban a dolog, ha a szabad természetben élő 

 fajokat tekintjük. Ezeknél a szárnyak mind a két irányban csökevé- 

 nyesednek s éppen emiatt már teljességgel nem tudunk arra felelni, 

 hogy mi módon vesztette el azokat a CMonea vagy az Aptilotus. 



Hazánkból eddig 9 családból 12 nembe tartozó 18 szárnyatlan 

 és csökevényes szárnyú fajt ismertünk s ezek a következők : 



Tipulidae. 



CMonea araneoides Dalm, 



Mindkét ivar szárnyai hiányoznak, a rezgetyük fejlettek. 

 MolopMlus ater Meig. 



A hím szárnyai többé-kevésbbé csökevényesek. 



JBibionidae. 



Penthetria holosericea Meig. 



A hím szárnyai csökevényesek. 



JEinpididae. 



Tachista micropiera Lw, 



A nőstény szárnyai csökevényesek. 



JBorboridae. 



Aptiloius paradoxus Mik. 



Mindkét ivar szárnyatlan, a rezgetyük is hiányzanak. 



Chloropidae. 



ElacMptera hrevipennis Meig. 



Mindkét ivar szárnyai többé-kevésbbé csökevényesek 

 rövidek, 

 ElacMptera liungarica Beck. 



Az egyetlen ismert példány szárnyai feltűnően rövidek. 



Geomyzidae. 



Anilíomyza sahulosa Hal. 



Mindkét ivar szárnyai csökevényesek, keskenyek, hegyesek. 



