187 



Egy magyarországi új hangyalesőről. 



Irta : ipj. Pongrácz Sándor. 



Hazánk Neuroptera-faunájára vonatkozó újabb megfigyelé- 

 sek e rovarrend élet- és alaktani viszon^'-airól egyre világosabb ké- 

 pet nyújtanak. 



Noha felületes az a beszámoló, melj^et eme, nálunk csak ke- 

 véssé kultivált szaktudományról ezidőszerint adhatunk, azok az 

 összehasonlító kutatások, melyek főleg bizonyos fajoknak változatai- 

 ról szólnak, nemcsak a typusok variátióiról adtak fogalmat, hanem 

 arról is meggj^őztek, hogy az a változatlanság, melyet sokan a 

 Neuropterákuak tulajdonítanak, korántsem ol3"an jellegű mint amilyen- 

 nek azt gondolták, hanem ellenkezőleg, itt is, mélyreható ingadozá- 

 soknak lehet alávetve. 



Különböző faunaterületeknek egyazon fajhoz tartozó egyénei 

 ugyanis egymás között is gj^akran annyira elütök, hogy egyazon 

 fajbeli jogosultságuk kétségessé válik, ami nyilván arról tanúskodik, 

 hogj a külső viszonyok elváltozása a reczésszárnyúak szervezetén is 

 oly változásokat hozhat létre, melyeknek figyelembe vétele nemcsak 

 faunisztikai, hanem szisztematikai szempontból is fontos. 



Tekintettel mindezekre tehát nem ritka eset, ha egyes kikutat- 

 lan vidékek faunisztikai újdonságokkal lepnek meg, molyek különö- 

 sen akkor érdekesek, ha közöttük még le nem írt fajok is akadnak. 

 Az alábbiakban is egy il3^en állatot óhajtok bemutatni hazánk terü- 

 letéről, mely nemcsak a magyar faunára nézve új, hanem teljesen 

 ismeretlen az irodalomban. 



Az új faj, melynek leírását és rajzát a következőkben adom, 

 a mag3^ar tengermellékről, Novi-ból származó hangyaleső, melyet 

 Dr. Horváth Géza állattári igazgató úr 1899. július havában gyűjtött 

 két példányban, ezek a Nemzeti Múzeum gyűjteményében vannak. 



Uj genust nem alkot, mert tekintettel arra, hogy a lábak 2. és 

 3. tarsusa sokkal rövidebb az elsőnél, hogy a csápok hosszabbak, 

 mint a fej és tor együttvéve s végül, hogy a szárnyak lándzsaala- 

 kuak, szintén il/?yrme?eoí2-fajnak tekintendő, emezektől azonban már 

 első megtekintésre is lénj^egesen eltérőnek bizonyul, a miről azután 

 a behatóbb vizsgálatok még jobban meggj^őznek. 



Myrtneleon Blocsáryi Pongr. n. sp. 



Corpore sordide ocJiraceo-albido ; antennis nigro-annulatis, qiiám 

 capite thoraceqiie longioribus ; cajnte maculis 12, tliorace maculis 6 orna- 

 tis ; meso- et metathorace ábdomineque irregulariter maculatis, tergitis 

 ultimis tribus mpra atro-fuscis, abdomine siibtus obscuro. Alis oblongo- 

 lanceolatis, posticis angustioribus haud brevioríbus, immaculatis, soluni ad 



