cens) magtokjában él (június 16 — szeptember 18, ritkán október 

 elejéig). 1898-ban július és augusztusban a nagy szárazság miatt táp- 

 növénye kevés magtokot termelt és kevés volt a hernyó is, utóbbiak 

 később a másodvirágzáskor ismét megszaporodtak, úgy, hogy szep- 

 tember 4.-én teljesen kifejlődött hernyók mellett egészen aprók is 

 voltak találhatók. Ezzel igazoltnak látszik az a gyanítás, hogy né- 

 mely évben második ivadék is lép fel. Egy ízben egy ilyen máso- 

 dik ivadékú hernyó bábjából már két hétre kikelt a lepke, mig rende- 

 sen a szürke vagy világosbarna zömök báb 2—3 évig is elfekszik. 

 A hernyó myrmecophil. Parazitái közül az Ánisohas ceplialotes Kriechb. 

 nevű Braconida ismeretes. 



Termőhelyei : Budapest V. 27— VII. 21 (kopott példányokban 

 Vni. 5-ig), Nagyvárad, Eger, Pécs V. 31-től, Sopron VII— VIII, 

 Rozsnyó VII. 1 — 27, Kocsócz, Eperjes, Dél-Magyarország, Fiume, 

 Buccari ; Dalmáczia. 



A szomszéd országok közül Csehország és Galicziában (VII), 

 Tirolban és Oláhországban (V) fordul elő. 



Elterjedési területe Csehországtól Kis-Azsiáig és Dél-Franczia- 

 országtól Amáziáig nyúlik. 



25. Lycaena Sebrus Boisd. 



BoiSDUVAL, Icones hist. des Lépidopt. I. 1832, p. 72, t. 71, 

 f. 1-3. 



A hím felül ibolyáskék, keskeny fekete szegélylyel ; a nőstény 

 barna, a szárnyak tövén ibolyás behintésseL Alul fehéres-szürke, 

 tövén kékes-zöld behintésű, fehérszélű középfoltal és szemfoltsorral. 

 Kifeszítve 25 — 30 mm. nagyságú. 



Magyarországon havasi réteken nagyon ritka, kevés helyről is 

 ismerjük : Branyiszkó (május végétől június végéig és július végé- 

 től augusztus közepéig), Kolozsvár, Nagyszeben, Vízakna, Velike ; 

 Dalmáczia. 



A hernyó júliusban található Orobus montamis-on. 



Előfordul Ausztriában (V), Karinthiában (VI), Galicziában és 

 Bukovinában (VII), Oláh- és Bolgárországban és Maczedoniában (V). 



Elterjedési köre -Kasán- tói Kis-Azsiáig és Francziaországtól a 

 Pamir fensíkig terjed. 



