12 



Dr. C. Fr. Boeiver : Revision der Opiliones Plagiostethi 

 (== Opiliones Pal-patores). I. Teil: Familie der 

 Phalangiidae. (Subfamilien : Gagrellini, Liobu- 

 nini, Leptobunini). (Abhandlungen aus dem Gebiete, 

 der Naturwissenschaften herausgegeben voni Naturw. 

 Vérein in Hamburg. XIX. Bánd, 4. Heft. 1910, p. 1—294. 

 mit 6 Tafeln.) 



Szerző az összes eddig leirt kaszáspókokat tette tanulmány 

 tárgyává és ennek eredményeként azok revízióját, mondhainók monog- 

 ráfiáját, közli. Az előttünk fekvő hatalmas kötet a czímben felölelt 

 alcsaládokat tárgyalja. A kaszáspókok (OjnUones) áltaiános jellemzése 

 után szerző azokat két csoportra osztja, ezek az OjnUones Plagiostethi 

 (a régi Falpatores) és OjnUones MeeostetM (a régi Laniatores és Insi- 

 diatores). Az első csoportot azután két alcsoportra : Eupagosterni és 

 Apagosterni osztja. Az Apagosterni alcsoportba három család (PJialan- 

 gidae, Sclerosomidae, IscliyropsaUdae) tartozik, melyek közül ez a kötet 

 a Plialangidae családdal, illetőleg annak három alcsaládjával foglalko- 

 zik. A Plialangidae családot szerző öt alcsaládra osztja : 1. Gagrellini, 

 2. Liohunini, 3. Leptobunini^ 4. Plialangiini, 5. OUgolophini. A tárgyaltak 

 közül a Gagrellini és Leptohunini-k hazánkban nem fordulnak elő, a 

 Liohunini-ket pedig két nem képviseli (Liohonum, Nelima). A Liobu- 

 num rotundatum Latr. és L. rupestre Hbst. fajokon kívül, melyek 

 faunakatalogusunk szerint faunánkból már ismeretesek voltak, szerző 

 még említi a L. limbatum L. Koch fajt is, mely az Alpokon kívül 

 Erdélyben is előfordul, ez a faj tehát faunánkra új. A Liobimum-f a.jok 

 egy részére szerző az új Nelima nemet állítja fel, a hová a faunánk- 

 ból ismeretes Liobunum glabnm L. KocH-on kívül, a minket közelebb- 

 ről érdeklő fajok közül a következők tartoznak, miután faunánkra 

 újak : Nelima nigripalpis Sím. Francziaországon kívül nálunk is elő- 

 fordul Brassó vidékén, N. troglodyies Roew. (n. sp.) a Dél-Hercze- 

 govinai barlangokból (Eliashöhle, Wolfshöhle), N. aurantiaca Sím. 

 (signatum Kulcz.) Franczia- és Bajorországon kívül Boszniában (elter- 

 jedt) és Herczegovinában (Semmeringszoros) is előfordul. Szerző ala- 

 pos munkája befejezése után a kaszáspókok érdekes csoportjának 



sok hivet fog szerezni. Csiia. 



* 



A.Mciffray: Revision des Euplectus paléarctiques (Addenda). 

 (BqII. Soc. Ent. Francé. 1910, p. 365). 



Szerző kimutatja, hogy a Reitter által újabban leírt Enplecius 

 ornatifrons (lásd : Rovart. Lapok. XVII. 1910, p. 125) a tj'-pusok össze- 

 hasonlítása alapján azonos az E. carpaihicus REiTT.-rel. Csíki. 



