ne csodálkozzunk. Ez éppen olyan Linné ideje után keletkezett és 

 elterjedt szó mint akár nyelvijnkben a fritlégy vag-y a német iro- 

 dalomban a Fritfliege. 



Eszerint nyilvánvaló, hogy a frit szó ősrégi latin szó és hogy 

 vele a kalász azon felső szemeit jelölték, melyek nem csak a légy 

 támadása következtében, hanem egyébként is fejletlenek, kicsinyek 

 és így könnyűek maradhatnak. 



Azt hiszem, hogy ez a magyarázat meg fogja állani a helyét. 

 Ha tévedek, tévedésemet helyreigazíthatják északi kollegáink vagy 

 ama kartársak, kiknek módjukban lesz Linné idézett munkájába be- 

 tekinteni és azt az itt előadottakkal egybevetni. 



A frit-szemek elnevezése, vagyis a ,,könnyíí portéka" ki- 

 fejezés nálunk a zabszemre is találó, mert a zabkalász felső szemei, 

 melyeket 1910-ben ez a légy és egy közeli rokona (Osc. pusiUa) 

 különösen megtámadott, már július 7-én egészen sárgák, majdnem 

 fehérek, míg az egészséges szemek rendes zöldszínűek voltak. Ezek- 

 ben a felső sápadt szemekben már meg volt található a fritlégy 

 bábja. 



Egyúttal megemlíthetem, hogy a fritlégy nálunk mint őszi 

 kártevő a rozsban és a búzában fordul elő és különösen az utóbbi 

 szenved sokat tőle, mindazonáltal úgy látom, hogy a rozsra sokkal 

 veszedelmesebb. Kártétele folytán némely évben akárhány gazda 

 kénytelen tavasszal egész rozsvetését felszántani. 



Viszonylagos kártételére a legszebb példát azonban a statisz- 

 tika szolgáltatja, ha a többi őszi kártevővel összehasonlítjuk. Az 

 alább közölt adatokat a légykárokban felette gazdag 1909 — 1910. évi 

 télről a m. kir. Rovartani Állomáson állítottam össze. A számok az 

 1909. évi szeptember 24.-e és 1910. február 28.-a közötti eseteket 

 ölelik fel és a fritlégy {Oscinella frit L.), a hesszeni légy (Mayetiola 

 destructor Say), a csíkoshatú búzalégy {Glilorops taeniopus Li), és a 

 fekete búzalégy {Chortopliüa saepía Mg.) lárvái által a búzában és 

 rozsban okozott kártételekre vonatkoznak. (Az a kár, melyet a német 

 irodalomban a Hylemyia coardata FALL.-nak tulajdonítanak, való- 

 színűleg szintén az említett GliortopMla saepia-é lesz). 



A jelzett időben (157 nap alatt) az őszi vetésnek 352 mintája 

 került vizsgálatra, ebből búza 234, rozs pedig 118 volt. A megvizs- 

 gált legtöbb mintában több légyfaj lárváját találtuk, sőt egyes esetek- 

 ben mind a négy kártevő jelen volt. 



A 234 búzarainlában a kártevő volt : 



Fritlégy 66 esetben, tehát 28-2Vfl 



Hesszeni légy 43 ,, „ 14'lo/o 



Csíkoshátú bxizalégy 80 „ „ 34-180/o 



Fekete hiizalégj' 11 ,. ,, lyl^lo 



