110 



a fogacska alapja keskenyebb, csúcsa kerekített. Az állat pedig 

 valamivel kisebb, hossza 3'5— 3'8 mm. 



Előfordul a biharmeg3''ei Rév határában fekvő „ Máv- barlang "- 

 ban (vagy a mint még nevezik, a Vízesés- vagy Zichy-barlangban), 

 a melyben Bíró Lajos még 1904-ben fedezte fel és a biharmegyei 

 hegj'^ek és barlangok fáradhatatlan kutatója, néhai Czárán Gyula 

 tiszteletére nevezte el. Én a Bíró által adott nevet mégtartottam. 



Az újonnan leírt négy faj typusa a Magyar Nemzeti Múzeum 

 gyűjteményében foglal helyet, a Pli. Ilihóki és Ph. Bokori typu- 

 saiból azonkívül Mihók Ottó és Bokor Elemér urak gyüjteménj'^ében 

 is van példán}^. 



Különfélék. 



Egy Jcérdéses futrinkáról. — Az 1906-ban megjelent európai 

 bogárkatalogusban és Magyarország Bogárfaunája czímű munkám 

 I. kötetének 144. lapján a Fleischer által Dél-Magyarországból 

 (a régi Bánságból) leírt Carahus emarginatiis var. pseudocancellaUis 

 nevű fajváltozatot a Carabus cancellatiis var. graniger szinonimái közé 

 vettem fel. Ezt pedig azért tettem, mert a Krassó- Szörény vármegyei 

 hegyvidékben csak a var. graniger él, mely változat, úgy mint a 

 legtöbb futrinka, többé-kevésbé variál, úgj hogy Si pseuclocancellaius- 

 han. is e,gj graniger-t véltem vörös első csápízzel, a minthogy ilyen 

 példányok ténjdeg léteznek is. Fleischer erre megjegyzi (Wiener 

 Entom. Zeitung. 1908, p. 296), hogy az ő állatja egy emarginatus, 

 melyet semmikép sem lehet a graniger-réi összevonni. Kérésemre 

 Fleischer úi volt szíves a var. pseudocancellaius typusát megtekin- 

 tésre elküldeni és igj megállapíthattam azt, hogy ez tényleg egy 

 emarginaius és pedig teljesen olyan, mint egy, a Nemzeti Múzeum 

 gyűjteményében levő és Krajnából származó példány vörös első 

 csápízzel, a mely példány azonban szintén nem érdemel külön nevet. 

 Ezzel tehát a dolog szisztematikai része el lenne intézve, vagyis a 

 Ijseuclocancellaiíis a graniger szinonimái közül törlendő és az emargi- 

 naius szinonimái közé felveendő. Megmaradt azonban a kérdéses 

 példáiy bánsági előfordulása, a mit eddigi tapasztalataim alapján 

 teljesen kizártnak kellett tartanom. Ez a kérdés azonban szintén 

 hamarosan oldódott meg, a mennjáben kétel^'eimet közöltem 

 Fleischer úrral, a ki végre arról értesített, hogy lehetséges, hogy 

 az illető példán}'' termőhelye nem biztos, mert temesvári ismerőse, 

 a kitől azt kapta, az illető osztrák tartományban lakott azelőtt és 

 így nem lehetetlen, hogy már nem emlékezett biztosan az állat ere- 

 detére. Kzok alapján faunánkból ezt az állatot minden kétely nélkül 



