131 



Esztergom egy il}^ termőhelj^én nem éppen ritka, talán 6—8 száza- 

 lékát teszi ki a türzsfajnak, míg az ah. violacea ugyanott csak egyes 

 példányokban található. Egy győri termőhelyen egészben csak egy 

 példányt tudtam az utóbbiból fogni. 



Az ab. Eraatzi fellépését individuálisnak tartom, habár ellene 

 szólna az a körülmény, hogy az állat csak bizonyos termőhelyen for- 

 dul elő. A zöld színváltozat keletkezésének előidézői : a nap suga- 

 rainak színbontó hatása, az egyéneknek változásra való hajlandó- 

 sága, a környezet színe (zöld mező) s talán az egyes telepek gazdag- 

 sága is. Mindenesetre a színváltozat elég régi és megerősödött. 

 Bizonyítja ezt az ah. Eraatzi határozott zöld színe, alig akad átmeneti 

 alak, mely halvány bronzfuvalatával a törzsfajra utalna. Hogy a 

 napnak vau legnagyobb befolj^ása az ab. Eraaizi keletkezésére, arról 

 megg3^őződheíünk, ha egyes törzspéldányokat hosszabb ideig a nap- 

 sugarak befol^^ásának teszünk ki. Mintegy tuczat példánj^omnak, 

 melyeket négy héten át a napsugaraknak teltem ki, rézvöröses színe 

 lassan fakózöldbe csapott át, azonban mindig megmaradt a rézvörös 

 árnyalat, csujDán a benzin alatt, ahova tisztítás végett helyeztem 

 őket, látszottak tiszta ab. Eraatzi-nsik. 



Nem úgy áll a dolog az ab. violacea-val. Alakjai a zöldeskék- 

 től egészen a sötét, majdnem az indigókékig változnak. Feltétlenül 

 egy fiatalabb változat, mely közvetlen az ab. Eraatzi-hói származott 

 a napsugarak behatása következtében. Az ab. Eraatzi-hól képes vol- 

 tam alig egy hét alatt napsütés által az ab. violacea-t egyes, csaknem 

 megtéveszthetően hű példánj^okban előállítani. Persze az elkékü- 

 lés nem volt minden példánynál egyforma. Különben is minden 

 gyűjtő tapasztalhatta már, hogy az ab. Eraatzi példányai a gyűjte- 

 ményben hosszabb idő múlva elhalványodnak, kék fuvalatot vesznek 

 fel, mely benzinben való áztatás után' némileg ismét kiderül. 



A soluta nigrinója, a déloroszországi ab. nigra Beuth., hazánk- 

 ban eddig csak Székesfehérvárról ismeretes. (Csíki, Rovartani Lapok. 

 X, 1903, p. 125 és Magyarország Bogárfaunája I, p. 111.) Egyes 

 esztergomi példányok mustrázatában találtam a típustól (lásd : Csíki, 

 Magyarország Cicindela-féléi. Pótfűzetek a Természettudományi Köz- 

 lönyhöz. XXXII, 1900, p. 137, t. 1, f. 1) eltérő alakot. A középső 

 harántcsík belső vége ugyanis egy vékony és egyenesen előre hú- 

 zódó nj^ulványt bocsát ki. 



A soluta életmódja megegyezik a többi cziugolányéval. Táplál- 

 kozását illetőleg csak egy megfigjxlést tehettem. Egy alkalommal 

 fogtam egy példán3't, mel}'' rágói között egy kis pókot tartott. Egy 

 forró napon két párt találtam copulában ; épp oly könnyen voltak 

 szétugraszthatok, miut minden más czingolány. Lakása készítésében 

 is sikerült egy sohda-t rövid ideig megfigyelnem. Fél testével már 



