146 



ket nem ismeri, a magyar irodalom adatai legnagyobb részt isme- 

 retlenek maradtak előtte. Ennek tulaj donitható különösen az első 

 rész sok hibája és tökéletlensége. 



A munka első fejezete a Kárpátok geológiai múltját ismerteti. 

 A földtani viszonyok dióhéjban való ismertetése azért volt szük- 

 séges, hogy a terület állatföldrajzának sok sajátságát könnyebben 

 megérthessük. Szerző ezen a helyen mindjárt megjegyzi, hogy a 

 Kárpátok geológiai és morphologiai viszonyairól való ismereteink 

 még sok tekintetben hiányosak. Kétségtelen, hogy a szerzőnek rész- 

 ben igaza van, azonban nem annyira, a mennyire gondolja, mert ha 

 a magyar irodalom adatait is fölhasználta volna, bizonyára sok oly 

 kérdésre is választ nyert volna, a melyre a német irodalom adós 

 marad a fölvilágositással. Ez után ismerteti szerző azokat a bio- 

 geographiai szempontból nagyon fontos pontokat, mélykéken glecserek 

 nyomait lehet megállapítani, majd hivatkozással Róth Samu adataira, 

 a tátramenti barlangokban található északi gerinczesck fossilis ma- 

 radványairól való ismereteinket összegezi és rámutat arra, hogy mily 

 fontosak ezek az adatok a jégkorszak éghajlati viszonyainak meg- 

 ítélésében. A jégkorszak idején a Kárpátokban az Alpokhoz viszo- 

 nyítva sokkal kedvezőbbek voltak az életviszonyok, a mennyiben az 

 örökös hó határa mintegy 1500 m. magasságban volt, úgy hogy az 

 erdőtáj is eléggé fölnyulhatott. Valószínű, hogy a Tátrában fenyvese- 

 ken kívül bükkerdők is voltak, a Déli-Kárpátokban pedig terjedel- 

 mes lombos erdők lehettek. 



Nagyon röviden tárgyalja szerző az éghajlati viszonyokat (szin- 

 tén hivatkozással az adatok hiányos voltára !) és rámutat arra, hogy 

 a Kárpátok a nyári hónapokban milyen gazdagok csapadékban, a mi 

 a havasi fauna kifejlődésére nagyon előnyös. De előnyös az élők 

 világára az is, hogy késő nyárig majdnem mindenütt találhatók hó- 

 foltok, a melyek a havasi fauna számára szükséges nyirkosságot szol- 

 gáltatják. Ilyen hófoltok vannak a Kis Krivánon még július elején 

 is, a Magas Tátrában állandóan, az Alacsony-Tátrában és a Radnai 

 havasokon augusztus elejéig, a Kelemen- havason június végéig, 

 A Déli-Kárpátokban júlins végén még mindenütt találhatók hófoltok. 

 Egy szóval a Kárpátok ama csúcsain, melyek 200—300 inéterrel az 

 erdőhatáron felül emelkednek, július második felében még hófoltok 

 vannak, tehát alkalmas tenyésztő helyet n3'ujtanak a nivicola fauna 

 részére. 



A mi a Kárpátok növényzetét illeti, szerző Pax és Martonne 



munkáira utal és csak az egyes övek kiterjedésével foglalkozik. Ez 



utóbbira nézve Martonne könnyen érthető és czélszerű felosztására 



utal, a mely szerint a Déli-PIárpátok oláhországi részét a következő- 



- képen lehet övekre osztani : 



