. 153 



részük növénj^evő, kevés köztük a húsevő, részben szárnyasok, 

 részben szárnyatlanok. 2) Földben élő fajok (terricolák). Ezek a 

 földben élnek és vagy húsevők, vagy pedig élő avagy korhadó nö- 

 vényi részekből táplálkoznak ; részben szárnyasok, részben szárnyat- 

 lanok. A szárnyas fajok elterjedése többnyire nagy, a szárnyatlanok 

 ellenben helj^^hez kötöttek. Sok földben élő faj az életviszonyok kö- 

 vetkeztében nemcsak szárnyát, hanem szemét és pigmentjét is el- 

 veszítette. 3) Parti fajok. Ezek folyó, vagy ritkábban álló vizek 

 partján a homokban vagy kavicsban élnek, húsevők és többnyire 

 szárnyasok. 4) Vízben élő fajok. Ezek a vízben élő, részben húS' 

 evő, részben növényevő bogarak, melyek szintén két csoportba oszt- 

 hatók : olyanokra, a mel^^ek az álló vizekben és ol3^auokra, a melyek 

 a hegyi patakok folyó vizében élnek. 5) Ganéj ban élő fajok 

 (stercoricolák), melyek lovak és kérődzők ürülékében élnek. 



Nag}'' befolyása van a hegyvidék faunájának összetételére a 

 talaj minőségének, a mi nemcsak a földben élő, hanem a növénye- 

 ken, a vizekben és ezek partján élő fajokra is behatással van. Ily- 

 nemű tanulmán3''okra a Kárpátok változatos geológiai szerkezetüknél 

 fogva nagyon kedvező teret n3aijtanak. HoLDHAus-nak különösen a 

 Keleti-Kárpátokban volt alkalma erre vonatkozólag érdekes meg- 

 figyeléseket tenni, a melyek alapján megállapíthatta, hogy azoknak 

 a kőzeteknek, a melyek szétmálláskor nagy vízfelvevő tehetséggel 

 bíró és sok nitrogént tartalmazó talajjá válnak, sokkal gazdagabb 

 havasi faunájuk van, mint az olyan kőzeteknek, melyek málladékai- 

 nak nitrogéntartalma vagy vízfelvevő tehetsége csekély. így fauniszti- 

 kailag gazdag talaj keletkezik a legtöbb, mészkőből, a basikus erup- 

 tív kőzetekből, a kvarczban szegény homokkövekből és konglomerá- 

 tokból, valamint a basikus kristályospalákból. Faunisztikailag szegény 

 talaj származik a dolomitból, a kvarczitból, a kvarczban gazdag 

 homokkövekből és konglomerátokból, stb. 



A fauna gazdagságára befolj^ással van a hegység lejtése és a 

 napsugarak behatásának erőssége is. A meredek heg^^oldalak faunája 

 szegényebb, mint a lankás lejtőké, úgyszintén az erősen napsütéses 

 oldalak faunája is szegénj^ebb, mint az északra néző hegyoldalaké. 

 Az időjárás befolyása a növényeken előforduló állatokat illetőleg 

 csekély, sokkal nagyobb azonban a földben élőkre, mivel ezek a 

 talaj felső rétegének kiszáradásával az alsóbb, nedvesebb rétegekbe 

 húzódnak vissza. 



A havasi bogarak függőleges elterjedése részben uz éghajlat- 

 tól, részben a talaj vegyi és physikai tulajdonságaitól, részben pedig 

 a növényzettől függ-. A bogaraknak a közép-európai havasokon való 

 függőleges elterjedése alapján három magassági tájat lehet megálla- 

 pítani : 1) az erdőtájat, melyet különösen számos, az erdőhöz kötött 



