40 Különfélék. 



Sirerínlhus pcpuli L ab, subflava név alatt leírja G illmerM 



(Alig. Zeitschr. f. Entom. 1902. p. 375) az ismert szendernek, 

 csaknem agyagsárga, rajztalan II. ivadékú alakját, a melyet 

 már Esper is (1 779) lerajzolt és Borkhausen 1793-ban 

 Jremula e-nek (nec F. de W. 1830) nevezett el. Lehet, hogy 

 ez az elnevezés ejtette tévedésbe W e i s z m a n t e 1 Vilmost, 

 midőn hasonló példány után azt állította (R. L. VII. 196.), hogy 

 Bécsnél a S m. tremulae F.. de W.-t találta. — Ehhez a sárgás 

 eltéréshez közel áll az ab. rufescens Selys, melynek alapszíne 

 sárgásbarna és mely szintén a IL ivadékhoz tartozik. 



Arany Cicada. A Parnasusson, Pari barlangjában közelebb 

 ásatásokat eszközöltek, s ez alkalommal egyéb tárgyak közt arany- 

 ból készült Cicádat is találtak, — az egyedülit, mely eddigelé 

 Görögországban elékerült. A lelet különös jelentőséget nyert az- 

 által, hogy Attika első telepesei, megkülönböztetésül és a benszü- 

 löttség jeléül Cicádat viseltek fejdíszkénr. Ezt Thukydides és Strabo 

 mint tényt említik, mindazonáltal kétségbe vonták a tudósok, míg 

 eme lelet által indokolatlannak bizonyult kétkedésük. 



Zöld lepkék felpuhítására, úgy hogy azok színe el ne fakul- 

 jon, Pilcher J. G. (The Entomologist 1902. febr.), abból indul- 

 ván ki, hogy az elszínezést szabad ammóniák okozza, kezdett 

 ellenszerül illő savakkal kísérletezni. Legczélszerűbbnek bizonyult a 

 jég-eczetsav, melyből a puhííóba kis edénybe 60 — 80 csöppet tett 

 s azt ha elpárolgott ismételte. Puhítóul üveget használt, ebbe des- 

 tillált kevés vizet (1.27 cm.) töltött s azt Bunsen-láng fölött legalább 

 öt perczig forralta. Néhány óra múlva a szorosan záró csiszolt 

 födéllemezt levette, és a hengerbe kis állványra ráhelyezte a savat 

 és a felpuhítandó lepkéket. 



Az emberi ürülék faunája. Kiindulva abból a tényből, hogy 

 Amerikában katonai táborokban a legyek terjesztik a typhust, 

 melyek az alig eltakart ürülékekről a konyhahelyiségekbe eljuthat- 

 tak, Howard O. (Prov. Washingt. Acad. Sciences 1900. 541.) 

 megvizsgálta, hogy mily légyfajokról lehet szó. Az általa és 

 munkatársai által megvizsgált ürülékekből 36 légyfajt tenyésztettek 

 és további 41 fajt fogtak azokon ; azonkívül megfigyeltek 44 bogár-, 

 14 darázs- és egy lepkefajt. A legyek jegyzékét a szerző egyálta- 

 lában nem tartja kimerítőnek. Viszont összefogdostak a konyhák- 

 ban és éléskamrákban 23,087 legyet annak kipuhatolására, hogy 

 a terjesztésben mily légyfajok a legfontosabbak ; ezek első sorban 

 a közönséges légy, Mnsca domestica (az összesnek 98'9°| -a), Homa- 

 lomyia canz'cularis, Muscina stabulans és Drosophila amfelophaga. 



