Irodalom. 43 



fajokat is, melyek nagyobb mennyiségben jelentek meg, ha kárt 

 nem is okoztak. Érdekesebb jelenségek a bogarak közül aPIiyllo- 

 jrertha horticola L., mely a fák leveleinek elfogyasztása után a 

 mogyoró- vagy diónagyságú almákat kezdte ki és 5— 10°| kárt 

 okozott. Ilyen kirágott almát bemutat a szerző az első képen. Az 

 Authonomus pomorum L. 4O| -át tette tönkre a gyümölcsfák virág- 

 rügyeinek. A lepkék közül a Stilpnotia sacüis L. okoz a jegenye- 

 nyárfákon kárt ; a 2. kép bemutatja a hernyója által lerágott ágat, 

 a 3. kép pedig összefont galyat bábokkal. Eriogasier lanesiris L. 

 melynek hernyófészkeit a 4a és 4b képeken látjuk bemutatva, 

 szintén mutatkozott. Szembetűnő kárt okozott a vörösfenyőn a 

 Coleophora laricelía Hbn. (5. és 6. kép). Ugyancsak a vörösfe- 

 nyő ellensége az Argyresthia laevigatella H.-Sch., ez Felső-Rónán 

 okozott némi kárt ; a kárt csak a második évben lehet észrevenni 

 a gályákon (7. kép.) Észrevehetően károsított még az Eveiria 

 Buoliana Schifl. és Yponomeuta padellus L. A hártyásszárnyúak 

 közül a kártékony Lyda campestris L. és a hasznos Rhissa pev- 

 suasoria L., a Rhynchoták közül Chermes Abietis L. és strobilo- 

 ifius Kltb. Coccus Fraxini Kltb. és Schizonenra iannginosa Th. 

 Htg. vannak felemlítve. Megjegyzendő, hogy a lepkék nevét a leg- 

 újabb rendszer szerint említem itt. Csíki Ernő. 



■* 

 Formánek R. , Z u r náhéreh Kenntnis der Gattungen 



Barypiihes Duval und Omias Schönherr sensu 



Seidlitz. (Münch. Koleopt. Zeitschr. II, 1904, p. 16—28, 



Fig. 1—13). 



Az ormányos bogarak Barypiihes és Omias nemeinek mo- 

 nographiájából szerző ez alkalommal -az azok két alneméről (Urome- 

 topus és Ríiinouiias) szóló részt közli. Az új Urometopus alnem 

 minket közelebbről nem érdekel, az ide tartozó fajok a Kaukázus 

 lakói. A másik tárgyalt alnem, a Rhinomias, hazánkban is képvi- 

 selve van. Legközönségesebb faj a Rh. forticornis Boh. (gracilipes 

 Boh., rugicollis Boh , validicovnis Márki., illotus Hochh.) A Rh. 

 Viertli Weise hazánkon (Bánság ; Croatia : Golubovec) kívül Stájer- 

 országban is előfordul. Csak Erdélyből (Nagyszeben) ismeretes a 

 Rh. pyrorhiuus K. & J. Dan. Jó fajnak bizonyult a magyar fauna- 

 katalogusban kétesnek tartott Rh. maxillosiis Petri 1891, melynek 

 ■.synonymájaként a Rh. biharicus Reitt. 1894. bevonandó; e faj 

 termőhelyeként Segesvár és Hagymádfalva van említve. 



Csiki Ernő. 



