t>4 Különfélék . 



gáltatják. Első sorban említendők az Anobiidák s ezek élén a tel- 

 hetetlen Anobium paniceum. Francziaországban 10 efféle kártétel- 

 nél 9 esetben ő a gonosztevő ; irtására legjobb a széngéneggel 

 való füstölgetés A könyvállványokban és bekötésekben az Ano- 

 biákon kívül nem ritkán fejlődnek ki Ptütidák is, de találhatók 

 Apatidák, Leptidák, CaectUidák, Trogosüidák és némely Tenebrio- 

 nidák is. Az Anobium paniceum-on kívül leggyakoribbak e nem- 

 nek különféle más fajai, valamint Lasioderma. A könyvek ben- 

 sejében fejlődnek ki, vagyis azokban rakják le patéiket az Ano- 

 biidák és Ptinidákon kívül a Dermestidák is. Petézésre ezek leg- 

 inkább a bekötésre használt zsineget keresik fel. Hozzájuk csatla- 

 koznak a molypillék. Inkább a papirt és enyvet kedvelik a Thysa- 

 nurák, Poduridák és Psocidák, melyek szintén benn a könyvekben 

 fejlődnek ki. A csiriz liszttartalmát keresik a Leftismák, Lepidocyr- 

 ták és Ser iák. Ez irtására elegendő, ha a nedves helyiségek söté- 

 tebb zugait gyakrabban bekenjük vagy befecskendezzük szénsavas 

 só erősebb (35°lo) oldatával. A csótánok kedvelik a papírt, kivált 

 ha nyirkos, szükség esetén azonban meg nem vetik a bőrt s a be- 

 kötés egyéb alkatrészeit sem. Északi Francziaországban, valamint 

 Németországban, sőt minálunk sem igen gyakoriak a könyvtárak 

 kártevői s alig akadunk másra, mint Anobium- és Lepismá-xo. ; 

 de minél tovább megyünk délnek, annál gyakoribbak a kárté- 

 kony fajok. 



Madarak gyomortartalmát vizsgálta újabban News te ad R. 

 (Gardeners Chronicle 1901. 197.), még pedig félreeső, elhagyatott 

 gyümölcskertben, melyben a madarak bizonyára természetes táp- 

 lálékuk után éltek; 11 fajban találta a következő állatok vagy 

 azok részeit, úgymint : az éneklő-rigó,, Turdus musicus (Microle- 

 pidopterák és legyek álczái, Otiorrhynchus- Sitones-fajok, hangyák, 

 egy Helicida, drótférgek) ; a fekete-rigó, Turdus merula (bogarak, 

 fülbemászó, hangyák, egy Noctua hernyó, egy földi dongó) ; a 

 szürke légykapó, Muscicapa griseola (dongó, darazsak, lchneumo- 

 nidák, Lucilia sp. ; gyakran látta a madarat röpülő lepkéket űzni, 

 de a mikor elfoghatta volna, mindannyiszor meghökkölt és hagyta 

 tovább szállni a lepkét); a közönséges barát czinege, Paruspalus- 

 tris (csak a Carduus palustris magvai) ; a küllő, Sitia caesia (fülbe- 

 mászók, apró bogarak, leveli poloska) ; a zöld harkály, Picus viri- 

 dis (fülbemászók, főleg hangyák, s egyéb rovarok, melyek fahéjon 

 találhatók) ; a tengelicze, Cardudis elegáns (csak bogáncsmagvak) : 

 a pirók, Pyrrhula europaea (csak bodza- és szedermagvak) ; a 

 tövisszúró gébics, Lanius collurio (földi dongók, Necrophorus-fajok) ; 



