76 Lósy József. 



A Harpalusoknál érdekes, hogy rendesen őszszel fanyalodnak 

 növén\rtáplálékra. Webster szerint csak akkor, ha állati nem 

 akad, eszik a növényit és szinte szabályszerint valónak tartja, 

 hogy a fiatal bogárnemzedék, a míg telelőre el nem húzódik, csak 

 növénykoszton él. Nagy valószínűség rejlik ebben. Érthető, hogy, 

 a míg a kis futóbogarak a rét gyarló füvében keresik az enni- 

 valót, tudomást nem veszünk róluk, csak ha módfölött felszapo- 

 rodva kultúrnövényt támadnak meg, csodálkozunk, hogyan változ- 

 tathatták meg azok a húsevő állatok egyszerre életmódjukat. Az 

 az eset, a melyet külön kívánok kiemelni, az amerikaiaknak pen- 

 dante-ja. Az 1901. év szeptemberének közepén Pestmegyéből, 

 Szántó pusztáról (Nemes-Nádudvar) Horovitz Lipót nagy- 

 bérlő több mint 20 Opkonus (Piatus) calceatus Dft. futóbogarat 

 küldött, azzal az értesítéssel, hogy a bogár a lenben és kölesben 

 nagy pusztítást vitt véghez. A len érett tokjait felül kinyitogatta a 

 bogár s belőle a magot kiszedegette. Levelében azt is írja, hogy az 

 érett tokokat lerágták, s a földről összeszedve 2—3 cm. mély 

 likaikba hurczolták. A jelzett időben a távol eső, széles víz által 

 elválasztott kölesben tűntek fel. Hogy a köles magjához könnyen 

 hozzáférjenek, a közepin elrágták a szárát és a lehullott bugábó 

 kipergetett magot ették. 



Ez az eset a bogaraknak új életviszonyokhoz való gyors 

 alkalmazkodását ismét egy adattal bizonyítja. A gabona futrinka 

 Zabrus tenébriodes Goez. (gibbus F.) már régen megváltoztatta 

 életét, az ember gazdaságának megfelelően, a Kanadában élő 

 Omophron labiatum-msX egyetemben. Azok a futóbogarak, melyek 

 őszszel jelennek meg új káros szerepükben, kényszerhelyzetben 

 megtévedett bogaraknak tarthatók szemben azokkal, a melyek 

 tavaszszal esetleg álcza korukban támadják meg a kultúrnövénye- 

 ket, a mikor állati táplálék is napról-napra több lesz, mert ezektől 

 az új alkalmazkodásra való törekvést elirtatni nem lehet. Ameriká- 

 ban a Harpalus herbivagus a füvek tavaszi zsengéjét fogyasztja. 

 Kivételes kárt okozott ugyanott 1885-ben az Agonorus pallipes a 

 fiatal gabonában és 1886-ban Lintner J. A. közlése szerint a 

 Bembidiiim quadriwaciilaUmi az eper levelében. Ezeknek a meg- 

 figyeléseknek szemelőtt tartása azért istanulságos, mert megsejtjük, 

 hogy a rohamosan mesterkéltté változó életviszonyokkal szemben 

 a rovarok alkalmazkodásának külön bözőképen nyilvánult esetei után 

 mit várhatunk. 



