90 Jabluuoivski József 



S mert a lárva a felgyülemlő piszkot csak bizonyos kis idő- 

 szakonkint szokta így összetömögetni s azután mert e munkában 

 tömő szerszámul a gömbölyded fejét használja, azért ez az össze- 

 száradt ürülék sajátszerű rétegezettsép^ fog mutatni, a melyben 

 az egyes rétegek hol vastagabb (2 ), hol vékonyabbak (1 mm.) ; 

 ily egyes réteg alsó fele világos, .ő fele sötét színű s mind- 



kettő fahéjszín barna. Ezenkívül a idegek nem vízszintesek, hanem 

 felfelé domborodott a szerint, a mint a lárva gömbölyded fejével 

 azokat fel-fel tömögette. Hogy a tömögetés nem könnyű munka, 

 azt megtudhatjuk onnan is, hogy a lárvának a hajtásban való 

 megfordulása is már kemény munka lehet. E lárva, mint látni fogjuk, 

 6 — 7 mm. hosszú, a kirágott űrének átmérője pedig csak 2 — 25 mm. 

 széles. E szerint tehát ugyancsak rugalmas és hajlékony testűnek 

 kell lennie, hogy e szűk helyen annyira megfordulhasson, hogy feje, 

 mely rágás közben alul volt, most fölfelé kerüljön. Egy hajtáson, 

 mely 77 mm. hosszú volt s a melyből a darázs kibujt, 45 réteget 

 számláltam meg. Ebben az esetben a lárva 45-ször fordult meg. S 

 minthogy pedig a lárvának ebben az esetben azt az utat május 

 végétől október végéig kellett befejeznie, tehát 20 hét, vagy 140 

 nap kellett hozzá, azért átlag minden harmadnap meg kellett fordul- 

 nia, vagy az ő helyzetét tekintve, valósággal fel kellett fordulnia. 

 Pedig láttam én olyan kirágott hajtásokat is, a melyek hosszúsága 

 100 mm. is volt ! 



A hajtásheivasztó darázs lárvája a nyár derekán már körül- 

 belül teljesen ki van fejlődve, de azért őszig s esetleg enyhe télen 

 még későbben is rág tovább. E lárva csontszín fehér, kissé sárgás 

 feje valamivel sötétebb, igazán csontszínű, mert halovány sárgás 

 árnyalat hiányzik a színezetéből. A szája és fara hegyén levő 

 csonka és zömök tüske barnás feketék. Feje gömbölyded, többi 

 teste hengeres és igen ránczos. Lába igen piczi, és csak két ízes, 

 csücsökszerű ; a tő íze igen vastag, az utolsó íze pedig igen rövid 

 és majdnem négyszerte keskenyebb ; hegye karom nélkül es 3—4 

 gyenge sertével végződik. E láb annyira piczi s a mellkas ránczos- 

 zsíros szelvényeibe annyira belesülyed, hogy csak igen nehezen 

 található meg. Állábnak nyoma sincs. Potroha hegye, mint mondtam, 

 zömök rövid (körülbelül 0*25 mm. hosszú) és csonka, kissé hátra- 

 hajló tüskével végződik, mely közül egyrészt az utolsó testszelvény 

 két redőjéből eredő fogsor, részint néhány serte látható. Az utolsó 

 testszelvény két redőjén, mely a csonka és vastag tüskét körül- 

 veszi, a fogsor igen parányi, de aránylag véve, erős fogakból áll. 

 E fogak csak mikroskópiummal láthatók. A lárva hosszúsága 

 5 — 7 mm. között változik. 



