20 Különfélék. 



hernyók legnagyobb része táplálék hiányában tünkre megy vagy 

 kénytelen más fán keresni táplálékot. Az enyvgyűrűk alkalmazása 

 nem igen vált be. Az erősen megtámadott erdőrészekben ugyanis 

 •a hernyók a lúczfenyőt daczára az enyvgyűrűknek, többnyire ko- 

 paszán rágták. A kevésbbé megtámadott állományokban az enyvezés 

 némi eredménynyel járt ugyan, de teljes siker csak akkor várható, 

 ha legalább a tűk fele megmarad, mert különb 2n a fa a szúf élek- 

 nek esik áldozatul. Ennélfogva fölöslegesnek mutatkozott az erdei 

 fenyők enyvezése, mert a hernyók túlnyomó része táplálálék 

 hiányában amúgyis elpusztul. De fölösleges a nagy mértékben meg- 

 támadott lúczfenyők enyvezése is, a mennyiben ezeken a hernyók 

 túlnagy számuk folytán maguktól is elpusztulnak, sőt ebben az 

 esetben egyenesen káros hatású az enyvezés, mert apasztván a 

 hernyók számát,, meghiusítja az éhínség s a velejáró betegségek 

 kitörését vagy legalább elhúzza azt, míg a hernyók egy része kény- 

 szerűségből elbábozódik. Bizonyos részük ugyanis a koronában 

 elegendő táplálékot találván, nemzőképes lepkéket fejleszt, míg enyv- 

 gyűrű alkalmazása nélkül az ily hernyók mind tönkrementek volna. 

 Enyvgyűrű alkalmazása tehát csak ott jár eredménynyel, a hol a 

 hernyók, számuknak apasztása nélkül is, lepkévé kifejlődhettek 

 volna, t. i. a kevésbbé megtámadott állományokban. 



A lenrontó hernyók tanulmányozásával foglalkozott újabb idő- 

 ben Ch rétien P. franczia lepkész. Kártékonynak nevezi a Ma- 

 meslra Pisi L., Calocampa exoleta L., Helioihis Ononis F., és 

 Plusia gamma L, hernyóit, melyeket más szerzők is ily minősé- 

 gűnek említenek, továbbá Rhyparia purpurata L. és Apicrona cre- 

 nulella Brd. hernyóját is, megjegyezvén, hogy mind eme fajok po- 

 lyphagok, azaz sokféle növényen élők. A molypillék közül már 

 1872-ben figyelte meg Lafaury a Cuephasia minorana H. S. 

 hernyóját mint veszedelmes lenront ót, a mely épen úgy mint a 

 Conchylis nuissehliana Fr. és epilinana Z. kirágja a Linum us- 

 tatissimum és catharticum magtokjait. A Cuephasia szintén'polyphag 

 s a Conchylis niiissehliaiiíi is gyakrabban található a Rhinanthus 

 maior és Euphrasia odontites magvaiban. Chrétien Digne meszes 

 talaján néhány új fajt is fedezett fel a Linum narbonense össze- 

 térczelt levelei között, t. i. az Eidia ochreana Hb. s az Auacamp- 

 sis linealla új fajt ; az utóbbi áprilistól szeptemberig a levelekben 

 aknautakat készít és ugyanúgy tavaszkor a Linum campanulatumon 

 is. Két további új fajt fedezett fel a Linum carbonensén, ezek ; 

 Coleophora benedictella és Nepticula bleouella. 



