40 .4. Aigner Lajos 



a lepkének nagy rajait látta és 1904-ben nemcsak ott, hanem Nagy- 

 Küküllő és Alsó-Fehér-megyében, valamint Nagyszeben környékén 

 is nagy mennyiségben figyelte meg a lepkét, mely különösen a 

 nagyszebeni nagy-tér villamos ivlámpái alatt nagy rakásban, sok 

 ezernyi példányban volt látható. 



Ezeket az adatokat megerősíti Pfundtner Károly") is, a ki a sár- 

 gafarú piilének Nagy-Küküllő-megye medgyesi járásban való kár- 

 tételét tárgyalva megemlíti, hogy 1901 óta évről-évre nagyobb tö- 

 megben mutatkozik, még pedig nemcsak Nagy- Küküllő-megy ében, 

 hanem Alsó-Fehér-, Kis-Küküllő-, Maros-Torda- és Szeben-megye 

 területén is. A milliónyi hernyó ellepte a gyümölcsösöket és erdőket 

 egyaránt és nem csak a tölgyet pusztította, hanem megtámadta 

 a szil-, bükk- és gyertyánfát is, sőt még a fűzeket sem kimélte 

 meg, a galagonya-, kökény- és csipkerózsa bokrokat pedig tel- 

 jesen behálózta fonadéka. A lepkerajok maguk július elején kü- 

 lönösen az alma-, körte-, és szilvafák körül röpködtek. 



Legérzékenyebb volt a hernyók garázdálkodása 1904-ben a 

 medgyesi járásban, hol az erdőknek mintegy 360 holdját támadták 

 meg, pedig irtását már az 1901/2. év telén megkezdték, a meny- 

 nyiben a hernyófészkeket az erdőben is lenyesték és felperzselték. 

 Ez a módszer azonban csak a fiatal fákon vált be, annak 

 daczára, hogy a hosszú póznára erősített viharlámpást és a galyazó 

 ollót is alkalmazták. 



Ennek folytán a Rovartani Állomás tanácsára kísérletet tettek 

 azzal, hogy a hernyókat, ezeknek nagy tömegekben való együtt' 

 tartása által előidézhető megfertőzése útján irtsák. Ezt, költ- 

 séget és fáradságot nem kímélve, a képzelhető legnagyobb gonddal 

 és körültekintéssel vitték véghez; de a fertőző betegségek nem je- 

 lentkeztek s ennélfogva az egész kísérlet eredménytelen maradt. 



Másként védekeztek a hernyó ellen Észak-Amerikában, a hol 

 körülbelül 10 év előtt honosodott meg és míg 1897-ben csak 1Ö8 

 négyszög mértföldön terjedt el, 1902-ben 1500 négyszög mértföldön 

 jelentkezett. Különösen a körte-, alma- és cseresznyefákban okozott 

 nagy kárt, de megtámadott más fákat és bokrokat is és még a 

 málnát és szamóczát se kimélte meg. Az állam közegei 1899-ben 

 mintegy félmillió fát vizsgáltak meg, 2500-at permeteztek és körül- 

 belül 900 ezer hernyófészket semmisítettek meg ; minden hernyó- 

 fészekben átlag 203 hernyót találtak. A hernyófészkek szedésén 

 kívül jó sikerrel alkalmazták az arzénsavas ólommal (1 font 70O 

 liter vízre) való permetezést. . 



*) F.rdcszeti Lapok 1904. 12, füzet. 



