A vetési vatjú mezőgazdasági jelentősége, 185 



Mérhetetlenül sok rovart pusztítanak ilyenkora varjak örökké 

 éhes fiaikkal együtt ; az öregek naponként legalább négyszer laknak 

 jól, fiaikat pedig napjában legalább tízszer etetik pukkadásig. Egye- 

 nesen a gazdaságilag legkárosabb rovarok túlszaporodásának vetnek 

 gátat és ezen munkájuk nélkül néhány év múlva tönkre volna 

 téve az Alföld egész mezőgazdasága, mert az Alföldön nincs más 

 olyan madárfaj, a mely a varjú munkájának még csak az ezred- 

 részét is el tudná végezni. Még ekkora pusztítás mellett is sok a 

 rovarkár, a minek valószínű oka hogy Magyarországon még 

 mindig százezerszámra pusztítják a varjút, különösen a költés idő- 

 szakában. , • ... ■'". \ 



Mind e rovarok mellett azonban gabona- féle is. mindig akad 

 a gyomorban, hol több., hol kevesebb, _ a rovarvilág ébredése és 

 rajzása arányában. Ennek egyik része állati ürülékből kerül — el- 

 árulja mindig a szaga — másik része elhullatott, vagy felszínen 

 maradt, tehát úgyis veszendőbe menő vetőmag, legkisebb része 

 pedig kellőleg be nem takart vetőmag, a melyet különösen tavasz 

 legelején szokott kiszedegetni s a mivel tényleges kárt is okoz. 



A tengeri palánták kihúzgálására nézve C s ö r g e y közve- 

 tetlen megfigyelései azt bizonyítják, hogy csak a sárguló, a drót- 

 féregtő' megtámadott palántákat vágja ki, hogy a drótféreghez 

 hozzájusson. A terjedelmes vetésnek csak azt a darabját járta, a 

 melyen drótféreg pusztított; s a drótférges vetés úgy is elpusztul. 

 Hauer őriztette a drótférges tengeritáblát, de termés azért mégse 

 volt. csak a drótféreg maradt meg. Ha sok a drótféreg, akkor ter- 

 mészetesen sok palánta is vész ki s akkor mísodszor is kell vetni, 

 de ez a második vetés rendesen sikerül, holott a varjú akkor is 

 ott van és ezt épen úgy kivághatná, mint az elsőt. A második 

 vetés azért marad meg, mert a varjú már megtisztította a földet a 

 drótféregtől s ilyenformán már nem talál ott táplálék' t s másfelé 

 megy. 



Nyáron főleg az állattenyésztés szempontjából hasznosak a var- 

 jak, közvetve a legelő ellenségek pusztításával, tömérdek szöcskét és 

 sáskát fogyasztanak, közvetetienül pedig a gazdasági állatok élősdijei- 

 nek irtásával. Hauer sokszor látta őket a mint a lovak kicsúcso- 

 sodott végbeléből kiszedték a rozsférgeket s a birkákról leszede- 

 gették a kullancsokat. Folytonosan turkálnak az állatok ürülékében 

 s kiszedik abból az élősködőkét, a birkák szorférgelt^ a sertések 

 nagy gilisztáit s ezek petéit, a juhászkutya ürülékéből pedig a ker. 

 geséget előidéző galandférget szedik ki nagy előszeretettel. 'Gátat 

 vetnek tehát ezen élősdiek csapást jelentő túlszaporodá- 

 sának s ezzé! döntő tényezőivé válnak az állattenyésztésnek. 



