48 Fugle. 
Mundspalten er derfor overordentlig stor og naar lige 
under Øinene; Vingerne ere lange og kraftige. Stærkt 
Næb og stærke Ben behøves derimod ikke; Næbbet er 
bredt, men ellers lidet og tyndt, Benene korte og svage. 
60. Ladesvalen, Hirundo rustica Lin* 61. Tag- 
svalen, H. urbica Lim. 62. Strandsvalen, H. riparia 
Lim.*, holder aldrig til ved Menneskers Bolig, men 
alene i Sandbakker, især ved Elvebredderne, hvor den 
graver sig Gange, ofte flere Alen lange og lægger sit 
Rede ind ved Bunden af dem. 
63. Tornsvalen eller Fjeldsvalen, Cypselus Apus Illig.* 
Om Høsten flyve Svalerne bort fra os ned til Afrika; 
man antager med gode Grunde, at en Svale kan tilbage- 
lægge en Strækning af henved 200 Mil d. v. s. hele Af- 
standen fra det sydligste Skandinavien lige til Algier i 
et eneste Døgn!") 
64. Natteravnen eller Kvælknarren, Caprimulgus eu- 
ropæus Lim.* Almindelig paa Østlandet; ved Bergen 
er den ei endnu med Sikkerhed funden (her ved Ber- 
gen er det en ganske anden Fugl, der kaldes Natteravn 
eller Kvælknar, nemlig Rugden, se Side 60, No. 150). 
Øinene ere store ligesom hos Uglerne og Fjærklædningen 
yderst blød, af graaagtig Farve; Kvælknarren er i Over- 
ensstemmelse hermed en natlig Fugl; uden mindste 
Larm, med det vældige Gab vidt aabent, flyver den i 
1) Og dog har man hos os den urimelige Tro, at disse mærk- 
værdig flyvedygtige Fugle om Hösten skulde krybe ned paa Bunden 
af Damme og blive der Vinteren over, medens alle andre insektædende 
Fugle, ogsaa de med svage, korte Vinger, flyve bort til varmere Lande ! 
Muligens har man forvexlet Svalerne med Fossekallen (No. 82), der 
lever hos os ogsaa om Vinteren ved Fosse og Kværndamme, hvor 
Vandet ikke fryser til. 
