Rummene I—III, Skabene 4 og 11. 25 
Tandløse (Edendata). 
Skabene 4 og 11. 
Disse Dyr ere fulde af de sælsomste, de forskjelligste 
Eiendommeligheder; kun dette have de væsentligen til- 
fælles, at de mangle Fortænder, ja undertiden alle Tænder, 
men derimod have store og stærke Kløer. Levemaaden 
er dels klatrende, dels gravende; Bevægelserne ere imid- 
lertid paa Grund af Legemsbygningen som oftest yderst 
langsomme. I de hede Jordbælter. 
86. Dovendyret, Cholopus didactylus Illig. 80 a. 
Unge af et Dovendyr, Bradypus tridactylus Cuv. Do- 
vendyrene minde i sit Udseende om Aberne og leve 
ligesom de paa Træerne. Men de klatre paa en ganske 
anden Maade end de øvrige Dyr, nemlig med Ryggen 
nedad; de entre saaledes frem yderst trægt; ofte til- 
bringe de Dage og Nætter i samme Stilling med Ryggen 
nedad. Bevægelsen paa Jorden falder dem dog endnu 
langt tungere; ved den stadige Klatring med Ryggen 
nedad, blive nemlig de Muskler, der skulle holde 
Legemet oppe, naar Dyret gaar, kun svage, og Gangen 
er derfor overordentlig trættende; dertil kommer, at de 
have saa lange Arme, at de maa træde paa hele For- 
armen, forat faa lige Høide med Bagbenene. Sit hele 
Liv føre de paa de tæt sammenslyngede Træer i Syd- 
amerikas Urskove. Træknopperne og Bladene er deres 
Føde og Duggen derpaa deres Drik.") 
1) I Forverdenens Tid fandtes Kjæmpe-Dovendyr af Störrelse 
som en Okse eller endnu större, dog med en noget anden Leve- 
maade end Nutidens Dovendyr, 
