Rummene I-III, Skabene 3 og 11. 23 
de ved Høsttiden ud fra Fjeldryggen i uberegnelige 
Skarer,enten i Vest henimod Nordsøen elleri Øst henimod 
den botniske Bugt, ufravigelig i en ret Linie over Søer, 
Floder og Bjerge; de, som endelig naa Havet, svømme 
ogsaa ud deri efter den engang antagne Retning, til de 
drukne. I det høieste '',, bliver tilovers og vender til- 
bage, naar Vaaren kommer. Hvor Toget drager frem, 
ser det ud, som om Ilden var gaaet over.!) 
75. Bæveren, Castor Fiber Lin.* Bæreren er en 
svømmende Gnaver. Tæerne ere forenede ved Svømme- 
hud, dog alene paa Bagfødderne; Forfødderne bruger 
den nemlig, ligesom Kobberne, ikke under Svømningen; 
Halen tjener som Ror; den er belagt med Skjæl, flad 
og vandret, saa Dyret hurtig kan styre ned i Vandet og 
op til Overfladen forat aande. I Europa gaar Bæveren 
sin Undergang imøde; i Skandinavien er den meget 
sparsom og trængt tilbage til de nordlige, øde Skov- 
trakter undtagen paa ganske enkelte Steder (Nisservandet, 
Vegaardsheien nærved Næs Jernværk.) I Sibirien og 
Nordamerika findes den almindeligst; her forene Bæverne 
sig i store Selskaber og opføre sine mærkværdige Boliger; 
Disse bygges af Træstokke med Ler og Jord udenpaa, 
have som oftest Form som en Bagerovn, ere 2—3 Alen 
høie og indeholde flere Stokværk; flere Indgange føre 
ind til dem under Vandet, nogle saa dybt, at de ikke 
fryse til om Vinteren; de anlægges ved en stille Bugt i 
en Elv, forat Træstammerne, som Bæverne fælde med 
sine vældige Fortænder, let kunne føres ned til Bygge- 
pladsen; men først bygge Bæverne en Dæmning ovenfor, 
1) Man har undertiden seet Lemæner falde ned fra Luften, en 
stærk Hvirvelvind kan have revet dem fra Fjeldfladen ud i Luften, 
2 
