88 Fiske. 
Finmarken. 59. Blaakjæften eller Skjærueren, S. daciy- 
lopterus De Lar.* Mørkeblaa inden i Munden. 60. Den 
almindelige Stikling eller Stængesild, Gasterosteus acule- 
atus Cuv.* 61. Tangstiklingen, Spinachia vulgaris Cuv.* 
Søkarpenartede: 62. Søkarpen, Pagellus centrodon- 
tus Cuv.* Sjelden hos os. 63. Den graa Cantharis, 
Cantharus griseus Cuv. & Val.* - Saare sjelden. 
Skjælfinnede med skjælbelagte Ryg- og Gumpfinner: 
64. Pterycombus brama Fries,* hvoraf kun ganske Tb ø 
Exemplarer kjendes. 
Multer: 65. Den tyklæbede Multe, Mugil Chelo Yarr.* 
Makrelfiske: 66. Den almindelige Makrel, Scomber 
Scombrus Lim.* 67. Makrelstørjen eller Tunfisken, 
Thynnus vulgaris Cuv.*  Makrelstørjen er meget nær 
beslægtet med Makrelen, som den ligner i Udseende. 
Den bliver indtil 15, ja 18 Fod lang og veier over 1000 
Pund. Ikke saa sjelden ved vor Vestkyst. Sit egentlige 
Hjem har den i Middelhavet, hvor den fanges 1 utallige 
Mængder for sit velsmagende Kjøds Skyld. Den bety- 
deligste Fangst foregaar ved de italienske Kyster med 
de saakaldte Tonmnaroer, uhyre store Garn af 160 Fods 
Høide, der udstilles langs Kysten i en Længde af flere 
hundrede Alen og ved Tværgarn afdeles i flere Kamre; 
Makrelstørjerne skræmmes fra det ene Kammer til det 
andet, indtil de komme ind i det sidste eller Dødskam- 
meret, der er forsynet med et stærkt Bundgarn, hvor- 
med de fangne Fiske hæves op; en Del af dem, omtrent 
100 i Antal eller derover, lades tilbage ligesom Lokke- 
middel for en ny Fangst. 68. Skibsholderen, Echeneis 
KRemora Lim. Ovenpaa Hovedet findes en ægrund Skive 
med bruskede Tværplader, hvormed Skibsholderen suger 
