A HAL A TERMÉSZET HÁZTARTÁSÁBAN. ^85 



kább áll pedig ez a röpülő madárról, melynek kiterjesztett szárnya és 

 farka a levegő engedékenységének megfelelve roppant felületű. 



De a tovamozgásnál még egy más dologra is kell figyelnünk s ez 

 annak az elemnek az ellentálló ereje, a melyben a mozgás történik. 

 A szilárd föld felületén tovamozgó állat útjában csak az engedékeny 

 levegő ellentállásával találkozik, mely igen csekélv, s a viszony csak 

 akkor változik, ha a levegőnek áramlása van, vagyis ha szél ellen 

 mozog; magunkról tudjuk, hogy erős szél ellenében nem elég a járás- 

 ból kitelhető erő, hanem még a test súlyával is « nekidűlünk » a szél- 

 nek, a fejünket előre tolva, a levegőt még hasítani is iparkodunk. A rö- 

 pülésnél ug)'an ilyen természetű az ellentállás, noha legyőzése másként, 

 t. i. a szárnvcsapások gyorsításával történik, melynek természete szakasz- 

 tott az, a mi a hajtócsavar gyorsított mozgásáé. Végre az úszásnál — 

 s itt már a halra való különös tekintettel — a víznek, mint a levegő- 

 nél tömöttebb, tehát ellentállóbb elemnek legyőzéséről van szó, a 

 melynek azonfelül a hal úgyszólván egész létével ki van szolgáltatva, 

 a miből a halnak törzsökformája, t. i. a vetélőszerű testalak s az úszó- 

 szárnyak és a sörényúszók szerkezete következik, miről tüzetesebben 

 majd alább lesz szó. 



A mi már most minden állati mozgás alapföltételét illeti, Owen 

 ezt a végtagokra nézve a gerinczoszlophoz vezeti vissza s ráutalva a 

 kígyóra, azt mondja, hogy «a kígyónak nincsenek végtagjai, mégis 

 jobban kúszik, mint a majom, jobb úszó a halnál, jobban ugrik az 

 ugróegérnél, legyűri az athlétát s testének hurokvető kanyargásával 

 összezúzza a tigrist». Ugy látszik, hogy tehát a végtagokhoz kötött sa- 

 játlagosságnak lappangó kezdete már a kígyó testtörzsében van meg. 



És valóban, ha tapasztaljuk, hogy a kígyó tovamozgása a róla 

 elnevezett kigyóvonalban történik, kúszása csavaros, Owex mondá- 

 sának jelentős voltát nem lehet tagadni, mert látni fogjuk, hogy a 

 tovamozgásban a kígyózó vonal, véghezvitelének legfőbb mozzanatai- 

 ban pedig a mechanikának két sarokelve u. m. a csavar és az emeltyű 

 törvénye van kifejezve. 



Akár az emberen, akár a négylábú állaton figyeljük meg a tova- 

 mozgás tüneteit, mindig azt tapasztaljuk, hogy a tagok nem csak úgy 

 mozognak mint az inga, hanem azonkívül még egy, oldalt többé- 

 kevésbbé homorú ívet is írnak le, úgy, hogy a tovamozgás teljes nyoma, 



