(;86 TERMÉSZETHISTÓRIA. 



testalkatra nézve legtökéletesebb halak — a pisztráng és rokonai — 

 nagy sebességet fejthetnek ki, mely másodperczenként nyolcz méterre 

 rúghat. 



Igaz, hogy ez a sebesség a madarakéhoz képest nem nagy, mert 

 a madarak sebessége — Prechtl* szerint. — • másodperczenként 

 körülbelül huszonegy méterre rúghat; de tekintetbe kell vennünk az 

 elem — a víz — tömöttségét is, és akkor a hal sebessége minden- 

 esetre nagynak mondható. 



Ha a legnagyobb sebességet kifejtő nemes hal alakját törzsalak- 

 nak állítjuk fel s azután erről az alapról végig tekintünk a többin, 

 igen nevezetes, szembetűnő módosításokra akadunk, a melyek — ha 

 csak a magunk halait veszszük is — az angolna vagy az ingola kigyó- 

 szerűségétől, a kárász vagy dévérkeszeg lapátos alakjáig terjednek. 

 Ezek már magukban is a mozgás sokszerú'ségét jelentik, a melynek a 

 táplálkozásra, így arra a szerepre is, a melyet a hal a természet ház- 

 tartásában betölt, mindenesetre nagy befolyása van. 



Az eddig mondottakból már két igen nevezetes tanulságot vonha- 

 tunk ki: megtudjuk, hogy a hal az úszóhólyagnál fogva egészben a 

 víznek bizonyos színtájához van kötve ; továbbá, hogy mozgása alak- 

 jánál fogva is módosul. 



Lássuk immár az úszást. 



Azok az írók, a kik Pettigrew előtt foglalkoztak az úszás moz- 

 zanataival, úgy fogták fel a dolgot, hogy a hal farka a legfőbb hajtó 

 műszer, még pedig akként, hogy jobbra-balra cséplőszerű, tehát ütő 

 természetű mozgásokat végez ; az egész test ehhez képest felváltva, 

 hol ^-, hol ^ szerűen görbül, tehát valami hajigálódzást végez. 



Pettigrew két mozzanatban és igen helyesen állítja föl ezekkel 

 szemben tételét ; az egyik az, hogy a halnak fő hajtószere igenis a 

 tark, melynek úszó járása azonban 8-asban történik, a másik az, hogy 

 a hal teste felváltva — ~^_- kigyódzó vonalban mozog, tehát folytatóla- 

 gos cx3-ban halad. Ennek helyességéről a legzömökebb testalkatú 

 halnak megfigyelése is meggyőz. Az egyszerű ~-^^- vonalnál ke- 

 vesebb hajlású hal nincs ; több hajlású igenis van, például : az an- 

 golna, az ingola; megjegyzendő azonban, hogy ezeknél a hajlások, 



Prechtl J. J. «Untersuchungen über den Flug der Vögeln Wien 1846. Egy igen 

 derék, elfeledett munka, mely mathematikai alapon áll. 



