A HAL A TERMÉSZET HÁZTARTÁSÁBAN. 589 



ben iránytartók; úszószárnyai evezve csavaros működésre alkalma- 

 tosak ; farka a kormányúszóval iklandva csavaros hatású. 



Ez úszószerkezet működésének vázlata im ez : A két legfőbb 

 hajtó a páros hónaljúszószárny (H) és a fark, kormányúszójával együtt 

 (F) ; mind a kettőben az emeltyű a csavarral van egyesítve. Az emeltyű 

 az illető tag a maga egészében, a mint — a fark — jobbra-balra moz- 

 gatható s a hónaljúszószárny lefelé merőlegesen is felállítható, amel- 

 lett oldalt és hátrafelé is irányozható. A csavart a tagok sugaras része 

 alkotja meg. A kormányúszó ugyanis nem csak lapátszerűen műkö- 

 dik, hanem felülete \ szerűen hullámzik is ; és minthogy ez a hul- 

 lámosság felváltva folyik, vagyis az egyik állásból a másikba való 

 átmenet, hogy a domború rész homorúvá válik: a hullámzás összege 

 mindig kiadja a 8 alakot. A 288. ábra A alakján a kormányúszó csa- 

 varos hullámzása árnyékolással van kifejezve (F). 



A hónaljúszószárny működése még feltűnőbb, minthogy állása vál- 

 toztatható és sugárzata kiválóan mozgékony. A csavaros felület ala- 

 kulását a 288. ábrán B alatt látjuk. Itt a sugarak járása olyan, mint 

 mikor az emberi kéz ujjait folytonosan peregtetjük. Itt is — a mozgás 

 egészét véve — a hullámzatosság átvitele g -ast alkot meg s ez oly 

 gyorsan foly, hogy első pillanatra « forgásnak » tűnik fel; ez tévesz- 

 tette meg a Pettigrew szemét. 



De még evvel sincsen vége, mert a póczhalnál a hátsörényúszó- 

 nak (S) különösen utolsó harmadrésze is hullámzó, a mint ez a 

 288. ábrán (A) lehetőleg ki is van fejezve. 



Vessünk már most egy pillantást az úszószerkezetnek csoportosí- 

 tására, úgy a mint az a haladás irányában alakúi, mert a 288. ábrán 

 csak oldalról tekintve ismerjük meg. 



Ha a lápi póczhalat akkor nézzük, a midőn szembe jön, körülbe- 

 lől úgy látjuk, a mint ezt a 289. ábra mutatja. Világosan kivehetjük, 

 hogy a hát- és alsósörényúszó [A, B) merőleges tengelyt alkot, mely 

 a haladás irányával összevág és — egyebet nem is tekintve — főké- 

 pen arra való, hogy a halat a felbillenéstől megóvja. Ehhez a ten- 

 gelyhez illeszkedik kétfelől az emeltyűsen és egyszersmind csavaro- 

 sán működő hónaljúszószárny (C, C), hátrább a hasonló természetű 

 hasúszószárny (D, D). Ezek együttvéve megalkotják az iránytartó 

 (A, B) és niásodrendű hajtó (C, C — D, D) szerkezetet. Ezt, mint első- 



