602 TERMÉSZETHISTÓRIA. 



Nobel korszakot alkotó találmányát, a dynamitot, melylyel hegyeket 

 lyukaszt és rombol, a vízbe vesse, ott felrobbantsa s néhány nagyobb 

 halért egész sarjadékot gyilkoljon. 



A más irányban kínálkozó haszon, szövetkezve a lustaságra való 

 hajlandósággal, vette reá az embert, hogy gyárainak mérgező s reá 

 nézve már nem hasznos folyadékát, szemetjét a folyókba bocsássa; 

 hogy e folyókat a közhaszonra való tekintetből, de egyoldalú irány- 

 zatok szerint szabályozza, ne hagyjon a halnak ivásra alkalmatos 

 helyet, hagyjon helyette az ártéren számtalan gödröt, a melybe ára- 

 dáskor a halivadék bejut, apadáskor benne szorul s a midőn a nyári 

 nap heve a gödrök vizét elpárologtatja, vagy megposhasztja, az a hal- 

 ivadék millió számra nyomorúltan elpusztuljon. 



A több termőföld után való féktelen vágy miatt megfeledkezett 

 az ember arról a közhaszonról, a melyet a víz halban nyújthat, — 

 megfeledkezett a nemzeti vagyon nagy kárára, mely kár nemcsak 

 pénzben, hanem egy egészséges táplálék kimaradása során a nemzet 

 közegészségében, tehát az életben is éri. 



Evvel a valóságos rombolással szemben az a kár, a melyet a vidra, 

 a vidranyest, a gém, a halászsas, a halászcsér, a jégmadár s az alsóbb 

 rendű élősködők seregei a halban ejtenek, valóságos csekélység, 

 mert hiszen ezeknek a munkája a szabad természet ölén csak az élet 

 rendes folyása és semmi egyéb, csak szabályozó és nem irtó. 



A hallal élő állat kártékonysága csak ott alakúi valóban azzá, 

 a hol az ember gondozásába fogadja a halat, a hol megadja, meg- 

 bővíti a hal élecföltételeit, hogy szaporaságát megnöveszsze, szóval, 

 a hol a halat védve tenyészti. 



Ilyen körülmények között a hallal élő állat kizökken életének 

 rendes kerékvágásából ; a tenyésztés és védelem által megszaporított 

 hal magára gyűjti a vele élőket akként, hogy messze térről gyüle- 

 keznek, vagy akként, hogy a bővebb táplálék szaporaságukat meg- 

 növeszti. 



Szóval, hogy a kizárólagosan vagy alkalomszerűen hallal élő állat 

 rendezett halas tóban, halas patakban, folyóban kártékony, az nem 

 szorul bizonyításra. 



Lássuk tehát e kártékony állatoknak legfőbbjeit. A vidra — 

 Liitra vulgáris Erxl. — igen erős, nyestszerű állat, melynek feje 



