6o4 TERMÉSZETHISTÓRIA. 



tavak nyílt helyein, a jég szélén leskelődik, hogy az eleven vízre járó 

 halat kiragadhassa. Elejtése fészkén, vagy dögön sikerűi. 



A halás-ó sas — Pandion haliaétos L. — sokkal kisebb, 5 o — 60 cm. 

 hosszú ; szárnyfeszítése r^ m. ; zömök testű, háta felől barna, hasa 

 felől sárgásfehér színű, mellén barna pajzsos madár; nyaka, feje vilá- 

 gos sárgásfehér, finom barna szárcsíkokkal, a szemén átfutó barna 

 szalaggal ; farka a felváltva barna és fehér keresztbefutó szalagoktól 

 tarka. Ez kizárólagosan hallal él; 15 — 18 m. magasságban a víz fölött 

 vonulva, időnkint lebegve meg-megáll, hogy a vizet kémlelhesse; 

 sólyomszerű lökéssel veti magát a halra, mely a víz színét megközelí- 

 tette. Rajta és előbbi társán sokszor megesik, hogy akkora halba vágja 

 karmát, a mekkorát el nem bír ; — ilyenkor a hal a víz alá ragadja 

 a rablót, hol az elpusztul. Keskenyebb vizek fölött ez a halrabló jó 

 fegyverrel könnyen ejthető el ; szélesebb vizek táján ki kell lesni 

 vonulása irányát, mely rendesen ismétlődik s ott kell lesbe állani, 

 a hol a partot lövéstávolságra szokta megközelíteni. 



A jégmadár — Alccdo ispida L. — színre a legszebb, életmódra 

 a legérdekesebb madaraink közé tartozik. Teste zömök, farka rövid, 

 csőre hosszú, erős, ékszerűen hegyes; feje aránylag nagy; lába 

 kicsiny, kuczorgásra alkalmatos; két újjá előre, kettő hátrafelé áll. mi 

 alkalmas arra, hogy kiálló vékony ágakon jól megkapaszkodva sokáig 

 lesve ülhesssen ; hasa fele élénken fahéjszínű, jobban mondva a száraz 

 levél színét viseli ; feje teteje és nyakszirtje fekete alapon tengerkék, 

 sűrűn álló, keresztbe futó csíkokkal díszítve; válla és szárnyaeleje 

 sötét tengerzöld ; a háta mélyen tengerkék ; begye gyönyörűen enyé- 

 sző rozsdásfehér, szeme alatt a nyakszirtig egy rozsdás, alul sötét ten- 

 gerzölddel beszegett csík vonul ; csőre fekete, tövén vörös. Test- 

 hossza mindössze 16 — i 7 cm. Fészkét a partba rakja, mely végből 

 egy hosszú csövet váj — 1 méterig is — s ezt a végén kitágítja ; 

 5 — 6-ot tojik. Ez a kis rabló kizárólagosan hallal él s a madarak 

 között czigányéletet folytat, azaz helyről-helyre barangol. Kiváló mó- 

 don kedveli a pisztrángos patakokat, hol a vizek lengje fölött egy 

 kiálló száraz ág végére telepedve, nagy kitartással lesi a felszálló 

 kisebb — ujjnyi — halat, a melyre villámgyorsan leveti magát s vagy 

 keresztül üti csőrével, vagy becsipteti ; ekkor rendesen a partra száll 

 s ott benyakalja — sohasem darabolja fel. Ennél a halászó módnál 



