A HAL A TERMESZÉT HÁZTARTÁSÁBAN. i; 7 ^ 



nyomban, mint a kelevész, lecsapott az őrgébicsre, elfogta ; de a 

 mint prédájával emelkednék, meglátja a fa alatt lesben álló ember s 

 lelövi a sólymot. — Eddig a sor, mely megtoldható avval, hogy 

 azalatt felgyűlt egy sötét felhő, villáma agyonsújtotta az embert, 

 a föld felfogta a villámot s elenyésztette romboló erejét, a felhő- 

 ből szakadó eső pedig elmosta a dulakodás, vergődés nyomait ; a 

 midőn pedig a felhő megszakadt s a nap újra reávetette arra a 

 pontra sugarát: a természet mosolygott, élete nyugodtan tovább 

 folyt. 



Ez a kép nem a puszta képzelődés szüleménye, mert minden ízé- 

 ben a természet életéből került ki s ezernyi ezer változatban újra és 

 újból ismétlődik. 



Az állatélet jelenségeivel foglalkozó tudománynak, mai uralkodó 

 fölfogása szerint az a sorozat a már-már közhelylyé vált "létért való 

 küzdelemnek)) a képe. melynek — a közfelfogás szerint — irányzata 

 az életszükség kényszeréből foly. Kényszerűségből és nem ellenséges 

 indulatból ; — hiszen a gondolkozó ember magáról tudja, hogy nem 

 az ellenséges indulat uralkodik rajta, a midőn saját életszükségét más 

 szervezetek életének rovására elégíti ki : nem haragszik az almára, a 

 melyet leszakaszt, az állatra, a melyet leöl, hogy maga megélhessen. 



Ha a gondolat egész erejével iparkodunk átölelni a természet 

 életének jelenségeit, csak rendes, szabályos körös folyamathoz jutunk: 

 a keletkező, lefolyó, végződő élethez, mely új életet fakaszt — ez 

 ismét lefoly, végződik; de csak végződik, annélkül, hogy nyomta- 

 lanul elenyésznék. 



Erre emberi tudásunk minden rendű ágazatát alkalmazhatjuk ; so- 

 kat tudunk meg tulajdonságairól, a működés és lefolyás mozzanatai- 

 ról — semmit a végső indító okról. 



Szemünk előtt foly le a keletkezés, a mint azt a hal ikráján tapasz- 

 talhatjuk ; megtudhatjuk az anyag chemiai alkotórészeit, az alkotórészek 

 arányát; megfigyelhetjük s kifejezhetjük a hőmérséklet befolyását, 

 latolhatjuk a szervezet működését természettani alapon, mozzanatait 

 számok képébe foglalhatjuk; kivehetjük, a mi rendellenes, kife- 

 jezhetjük a rendes föltételt; számos előzménynek előre megmond- 

 hatjuk a következményét; de az élet végső indító okát nem mond- 

 hatjuk meg. Sőt még azt sem mondhatjuk meg: miért éli le magát a 



