A HAL ES A TUDOMÁNY. 



563 



jobbra-balra, holott a többi kiágazás mind a test baloldalára van tolva; 

 ha hozzáteszszük, hogy ugyanezen az oldalon még egy, tehát nem páros, 

 orrgödör is van, kitűnik, hogy úgyszólván csak féloldalt fejlett teremt- 

 ménynyel van dolgunk. A háton végig s a hasfélen a fark hegyétől a 

 has likacsáig még oly réteget találunk, mely a sörényúszó csírájának 

 vehető (hh), ez alatt pedig ott vannak az izmok. 



Az állatnak lélekzése az, hogy az élővizet a szájnyíláson beveszi, a 

 szironyüregen áthajtja s a haslikacson kibocsátja. 



Valóban úgy van, mintha az oly tökéletesre fejlődött gerinczes 

 törzsöknek, melynek koronája az ember, legelső tervezetét látnók; 

 szembeszökő pedig az, hogy az ősforma egészben véve halszerű. 



Ezt tudva, helyezkedjünk most a ma uralkodó tudományos fel- 

 fogás álláspontjára, mely a test szervezete alapján alkotja meg a gerin- 

 czes állatok összefüggő sorozatát, még pedig úgy az élőkre, mint a 

 kiveszettekre való tekintettel ; amennyiben t. i. az utóbbiak mint 

 ásadék alakok ismeretesek. 



A földkéreg rétegeit a mai tudomány a bennök jelentkező saját- 

 ságok, tehát állat-maradványok szerint is négy korra, ezeket ismét 

 tizenkét korszakra osztja, melyek egymásra következve, mind maga- 

 sabb és magasabb szervezetű élő lényekről tanúskodnak, míg végre 

 a legfelsőbb emelet tetőzetén, azaz a mai földszínen, maga az ember 

 él és fejlődik. 



Természetes, hogy ezt a beosztást csak a tudományos módszer 

 követeli s azt nem szabad akként felfogni, hogy valamely emelet vég- 

 ződésével merőben eltűnnek annak alakjai is ; a beosztás nagy haszna 

 az, hogy az alakokat vizsgálatainkkal követhetjük, viszonyaikat szóval 

 kifejezhetjük. 



Ügy áll a dolog, hogy a legalsóbb, tehát legősibb korszak lényei 

 sokszor az összes emeleteken máig felvonulnak ; de a míg az alsó 

 emeletekben nagy tömegekben éltek és uralkodtak, addig a felsőbb 

 emeletek felé folyton apadva, vagy még az emeletek során \'esznek 

 ki, vagy csak néhány, úgyszólván mutatványban, élnek velünk együtt. 



Ha, ezeket tudva, a lényeket szervezetük alapján követjük eme- 

 letről emeletre, a fejlődésnek családfáját kapjuk ki, mely ágból ágat 

 hajt, a melynek minden ága bizonyos lények származását, szervezetét 

 és fejlődését, de hanyatlását is tudatja velünk. 



Jó* 



