A HAL ÉS A TUDOMÁNY. í6i 



csárban, folyóban s a víz legkisebb ereiben, nem feledkezve meg 

 azokról a vizekről sem, a melyek a föld méhében — bányákban, bar- 

 langokban — titkolódznak. 



S a míg az egyik ág búvára a sokszor töredékes, elmosódó marad- 

 ványokból az élő alakok segítségével kiismerni iparkodik a rég leál- 

 dozott lények szervezetét s a temető rétegek korát, addig a másik 

 ág vizsgálója megfigyeli az élő alakok külsejét, szervezetét, életmód- 

 ját, lakóhelyét, szóval mindazt, a mi rólok megtudható. 



Egy kézre dolgozó munkafelosztás ez, a mely azután a fölséges 

 végső eredményben találkozik. 



Ez a rendszeres kutatás máig körülbelül tízezer faj halat derített 

 ki ; leírta és jellemző jegyei szerint csoportosította. Ebben a számban 

 benne van mintegy ezer ma már nem élő faj is, mely a föld rétegei- 

 ből került napfényre. 



Mind a két sorozat együttvéve nagy és szép tanulságokat nyújt. 



Pallas, a múlt század kitűnő állatbúvára, a tenger szélvizében, 

 föveny között egy sajátságos állatra bukkant, melyet egy ház nélkül 

 való, tehát úgynevezett mezítelen csigának nézett. Ez az állat, alakja 

 szerint olyan, mint egy kisebb fűzfalevél ; teste majdnem átlátszó, 

 oldalt lapított s elől-hátul hegyesen végződő ; farknak vehető vége 

 kissé kópjaszerű szabású. A tüzetes vizsgálat azonban kiderítette, hogy 

 ez a kezdetleges szervezetű állat a gerinczes állatok törzsökének 

 úgyszólván tervezete, tudományosan kifejezve, ősalakja, vagyis leg- 

 alsóbb foka. 



Ez a nevezetes állat az Amphioxus lanceolatus Yarrell, (288. ábra), 

 mely a Darwin tana nyomán kifejlődött nagy szellemi harczban igen 

 fontos szerepet játszott s a melynek görög-latin neve egy mind a két 

 végén hegyes, kopja alakú állatot jelent. 



Legfőbb sajátsága ennek a kétvégű kópjaállatnak az, hogy a tes- 

 tében s abban a helyzetben, a melyben a gerinczes állatoknak gerincz- 

 oszlopa nyugszik, egy tömöttebb zsineg, a gennc^húr, az ú. n. chorda 

 dorsalís fut végig [g], e fölött van az idegrendszer, alatta pedig a bél- 

 cső és a szívnek megfelelő nagy véredény. És az életműszereknek ez 

 a berendezése avatja fel ez állatot a gerinczesek legkezdetlegesebb 

 alakjává. 



A gerinczhúr, a test elejének vehető s valamivel tompább részén 



Hermán O. A magyar halászat. ?ó 



