A HAL ES A TUDOMÁNY. ^ í; (; 



is "ü a tudás pátriárkája, az emberi korszakok legnagyobb természet- 

 búvára, feje a múlt, jelen és jövő természetvizsgálóinak ». 



Ö tanított meg arra, hogy minden egyes állatot jellemző jegyei 

 szerint le kell írni, lehetőleg e tulajdonságokra mutató kettős névvel 

 kell felruházni ; és úgy, a mint az egyes alakok egymásközötti rokon- 

 sága vagyis hasonlatossága kitűnik, ezekből megalkothatok a nemek, 

 családok, rendek, osztályok, seregek, a melyek ismét határaikon belül 

 megkülönböztetendők. 



Világos dolog, hogy ilyenformán az emlősállatok, a madarak, a 

 kétéletűek, a halak stb. jegyeik alapján mind egy-egy osztályba hoz- 

 hatók, az osztályon belül rendekre, családokra, nemekre és végre 

 fajokra bonthatók s mihelyt ekként a rendszerben elhelyeztettek, mind 

 az, a mi bővebben ismertető, a maga helyére jut. 



Ez teremti meg a munkafelosztást, t. i. hogy sokan, sok ponton, 

 minden időben, egyre és ugyanarra a czélra törhetnek, t. i. a tudás 

 igazi bővítésére s ez teszi lehetővé azt is, hogy az egyesnek az ő- téve- 

 dését a többiek helyreigazítják. 



Akárhogyan változott is az a csoportosítás, a melyet az utódok 

 búvárkodása Linné alaksorozatain végbevitt: a búvárkodás módszere 

 megdönthetetlen volt s az fog maradni valameddig ember lesz a vilá- 

 gon, a ki a természet tüneményeinek özönében eligazodást keres. 



CuviER, a francziák nagy búvára, csak Linné szilárd alapján állva 

 nyúlhatott mélyebbre, oly módon, hogy az élő alakokon kívül a föld 

 méhébe temetkezett, rég kiveszett ásadékokat is megvizsgálta s azon- 

 felül a külső jegyeken kívül, a belső szervezetben rejtőzőket is fel- 

 használta. 



Sőt a vizsgálódás tekintetében maga Darwin is Linné módszerét 

 követte. 



Ez a módszer, lényege és alkalmazása szerint teljesen független 

 attól a kiinduló ponttól, a melyet Mózses a Genesisben felállított, a 

 melyet Linné még megtartott s a melynek helyébe a mai tudomány 

 a folytonos fejlődés és átalakulás tanát iparkodik tenni. Ez a mód- 

 szer lehetővé teszi, hogy az ismeret a vitás pont daczára is, öregbít- 

 hető. Sőt szorosan véve, e módszer arra való, hogy a kiinduló pont 

 felismeréséhez közeledhessünk, mert a tünemények kellő terjedelmű 

 ismerete nélkül az a kiinduló pont csak föltevés, mely lehet meg- 



