6l8 TERMÉSZETHISTÓRIA. 



(ponty ^), majd lapiczkások (kárász 7), majd vésösök (paducz lo)^ 

 majd kanalasok (márna 4, 6), majd kampósok (küllő 9), majd fogacso- 

 sak (kelehal i,) stb. 



A /mls;álkűk, melyek többnyire Y alakú vékony csontok, nem 

 tartoznak a csontvázhoz, minthogy csak az izmok közötti inhártyák 

 megcsontosodásából keletkeznek. 



A'::^ l^niok 7'ends:[ere. Ez nem mondható igen szövevényesnek ; 

 s ez már a hal alakjából következik, mely egy állandó tulajdonságú 

 elemben való tartózkodásra van berendezve. 



A bőr- és arczizmok hiányzanak s a fejen a rágóizmon kívül, mely 

 erős, csak kisebbszerű izomzat található, mely a szilvány fedeleket stb. 

 mozgatja. Az izmoknak valóságos zömét a test hosszában fekvő oldal- 

 i~oni alkotja; ez mind a két oldalon egyformán, a fejtől a fark végéig 

 terjedve mindenik oldalon hosszában két részre bontható. A két rész: 

 elválasztása egy a gerinczoszloptól induló, vízszint terjedő ínhártyától 

 ered. Mindenik oldal izma tehát egy felső és egy alsó részre bomlik. 

 A farkrészen mind a két izomfél egyenlő erősségű, az oldalban ellen- 

 ben az alsó szélesebb és vékonyabb. A csigolyák számának meg- 

 felelve — mely a halaknál 17-töl 200-ig terjed • — az oldalizmok 

 keresztbe futó i^oinlapnkm foszlanak, mely lapok, mint a halhéj pénzei, 

 előlrűl hátrafelé egymásra borulnak. Ezek a lapok egymás között 

 finom ínhártyákkal vannak elválasztva, s azonkívül több, közösen 

 egymásra boruló réteget alkotnak, mely rétegek a haltest kereszt- 

 metszetén, mint a fa évgyűrűi kivehetők. Főzéskor az ínhártyákból 

 enyv keletkezik, az izmok rétegeikre, alsó és felső félre bomlanak : 

 ez a hal húsának — a konyha nyelvén szólva — foszló tulajdonsága. 



Az a sokszor valóban bámulatos erő, a melyet a halnál tapaszta- 

 lunk, a hatalmas oldal'qmoktól ered s a tovamozgás legfőbb része is 

 ezektől függ. 



A sörényúszók izomzata nagy számú, de gyönge izmokból áll ; a, 

 a páros úszószárnyaké erősebb s e tagok mozgásának sokféleségéhez 

 képest szövevényes is. 



A^ idegrendszer. Ennek középponti része az agyvelő és a ge- 

 rinc^velő. — Az agyvelő csupán a kopjahalnál hiányzik. Az agyvelő- 

 nek — előlrűl hátrafelé haladva — , a következő főrészei vannak :. 

 az elöagj; mely két féltekéből áll, a szintén páros felekből álló s a 



