IVÁS. ■ 62Q 



1872-ben fedezte fel, egészen sajátságos alkatú, t. i. páros tömlő, 

 mely a gerincz mindkét oldalának megfelelő fekvésben vonulva, a 

 hugygyó mögött nyílik; külsején soros mirigylapocskák függnek. 



A tokfélék pete-fészke és heréje zárt, kifelé nem nyiló tömlő, 

 a melyből az ikra és illetőleg a tej egyszerűen a hasüregbe száll 

 alá, hogy azután két tölcsérszerű vezetékbe kerüljön, mely a vese- 

 vezetékbe nyílik. 



A:{ ivás az uralkodó közfelfogás szerint akként történik, hogy a 

 halak elhagyják rendes tartózkodó helyöket s többnyire seregesen a 

 szélvizekbe gyülekeznek ; a nőstény elbocsátja az ikrát, mely súlyánál 

 fogva a víz fenekére száll s ekkor a hím — a nőstény nyomán haladva 

 — a lerakott ikrára bocsátja a tejet, vagyis végzi a termékenyítést. 

 Ám ez csak igen felületes, igen vázlatos képe e fontos élettani moz- 

 zanatnak. 



Az ivaréreüség közeledtével sok halfaj, különösen a hímje színét 

 változtalja; általában a színek élénksége növekedik; némely fajok- 

 nál ragyogóvá válik. A mi fajaink közt legpompásabb, és valóságos 

 szivárvány ekkor a kis ökle, hasonlóképen a kis csellé is ; a piszt- 

 ráng-hímen a sárgás szín tüzesebbé válik s bizonyos violaszínű lehellet 

 is látható rajta; a szénporszerű sűrű pontozás még sűrűbbé válik s a 

 piros szeplők körül világosabb udvar támad. Más fajoknál a héjakon 

 kemény, szemölcsszerű kinövések támadnak, melyek a hal felületét 

 •érdessé teszik. 



A színváltozáshoz csatlakozik a nyugtalanság. A tengerben ívó 

 halak folyó mentén sietnek a sósvíz felé ; az átmenet megkönnyítésére 

 rövid ideig a folyók torkolatában vesztegelnek, hol a folyó édes vize 

 a tenger sós vizével összekeveredik ; az édes vízből jövők itt szokják 

 meg lassankint a sósat ; és viszont a tengerből az édes vizekbe törek- 

 vők — lazacz stb. — az édes vizet. 



Némely fajok, különösen a nemes halak, hihetetlen erővel ostromra 

 kelnek az akadályok ellen, a minők a vízesések, zsilipek, zúgok stb. 

 s különösen a hím halak, melyek karcsúbb testökről ismerhetők fel, 

 tüzeskednek, megfeledkezve óvatosságról, fájdalomról, mindenről. 



Az ivás szerint megbízhatóan ismeretes fajaink mind a sekély, 

 u. n. szélvizeket keresik föl, nyilván azért, mert az ikra kikelése a víz 

 •átmelegedésétől függ. 



