A HAL NÖVEKEDÉSE, KORA. 653 



mert a növekedés azokhoz az élet-, illetőleü; táplálékviszonyokhoz 

 alkalnfiazkodik, a melyek között a hal él ; általánosan csak annyit lehet 

 kimondani, hogy kedvező táplálkozási viszonyok között a hal egy év 

 alatt oly nagyságot érhet el, a melyhez különben több év szükséges. 

 A legjobban elhelyezett tenyésztett pontynál — DuBiscH-féle eljárás 

 mellett — a két éves ponty növekedése a következő : ha félkilós és 

 egy hektárra 400 darab jut. akkor a növekedés tavasztól őszig '/» vagy 

 74 rész ; de ha csak 200 jut egy hektárra, akkor a testsúly megkétsze- 

 reződik vagyis I kilogrammra rúg. A Duna halászai szerint a csuka 

 nagy vízállás mellett az első évben i kilo, a másodikban rs; vagy 

 2 kilo ; kitűnő tavakban a növekedés a második évben 3 kilóig ter- 

 jedhet. 



A mi az ivari érettséget illeti, bizonyos, hogy nincsen a hal nagy- 

 ságához kötve, mert különben nagyra növekedő halfajok kis példá- 

 nyainál is teljes ivarérettséget tapasztalhatunk, a mennyiben t. i. ivás 

 idején a hím teje kiszökken s a nőstény ikrája fejlett. Altalánosságban 

 ki lehet mondani, hogy a hím korábban s átlag 2 éves korában, a 

 nőstény későbben, átlag a 3-dik évében éri el ivarérettségét — min- 

 dig a természetben és átlag kedvező viszonyt értve. 



A halak kora, helyesebben az a kor, a melyet elérhetnek, 

 nehezen határozható meg. A természetben a halat ezer veszedelem 

 környékezi és ritka az, a mely élete természetes végét éri el ; ha pedig 

 ■eléri, ember nem kisérte, mert nem is kisérhette élete utain, nem 

 vehette számba az éveket. Mindazok a számok, a melyeket u. n. 

 tapasztalt halászok bemondanak s a melyek 8 — 1^ év között inga- 

 doznak, csak a puszta föltevésen alapúinak. A 1 5 kilogrammos csu- 

 kának, az ugyanily súlyú pontynak, a nagy ritkán bár, de megtermő 

 10 — 12 kilogrammos pisztrángnak, a 10 métermázsáig is növekedő 

 vizának mindenesetre több évet kell engednünk. A régi krónikás 

 iratokban akadunk 300 esztendős pontyokra, (12671) esztendős csu- 

 kákra, a mi mese is, hiba is; mert ime a mi régi Miskolczi Gás- 

 PÁR-unk felemlíti, hogy « Krisztus Urunk születése után 141 7. eszten- 

 dőben Sueviának Heilbrona nevű városánál levő halas-tóból fogatott 

 volt ki egy igen nagy csuka, kinek a felső állán volt általvonva egy 

 sárgaréz gyűrű, a melyre görögül ez volt írva: Én vagyok az a hal, ki 

 a Méltóságos II. Fridrik által legelőször vettettem ebbe a tóba 



