670 KŐ-SÚLLÖ. 



A fogas süllő igazi ragadozó hal, mely a folyókban mindenre 

 ráveti magát, a mit legyőzhet ; még saját faját sem kimelvén meg, 

 elnyeli az apróbb vízivadat, a vízi patkányt, szóval mindent, a mi él és 

 mozog. Rendkívül sebes és ügyes úszó. Épen a táplálékban való tel- 

 hetetlensége hozza magával, hogy a folyóban élőnek húsa nem oly 

 tiszta ízű, mint a Balaton főhaláé, mely túlnyomóan a sugár kardossal 

 és a küszfajokkal táplálkozik ; innen van az is, hogy a Balaton fogas 

 süllője rendszerint seregben jár, úgy a mint t. i. a kardos és küsz 

 seregeit üldözve követi ; különösen télen a jég alatt jár össze, úgy 

 hogy ha a halászok csapása véletlenül jól talál, az eredmény roppant 

 nagy; a táplálék bősége okozza azt is, hogy a balatoni hal a folyó- 

 belinél hasasabb. Az if|ú alaknak már ismertetett okokból való kímé- 

 letlen pusztítása — a bérlők az apraját a halzsír-üstbe vetik — oka 

 annak, hogy a faj érezhetően megfogyott. 



Nálunk 85 — 90 cm. hosszúság mellett 10 kilogramm súlyt érhet 

 el: a kereskedésben az \--^ kilogrammoson kezdődik az inyenczek 

 <i fogasa » . 



Húsa fehér, pompásan foszló, elsőrendű; megjegyzendő, hogy az 

 a nagy tömeg « fogási), melyet Bécs, Budapest s a közlekedés terje- 

 désével, távolabb helyek is fogyasztanak, csak igen kis részben bala- 

 toni ; inkább aldunai eredetű. 



Elterjedés. Lejegyeztem a Balatonból, a Berettyó, Borzsa, Dráva, 

 Duna, Körös, Latorcza, Rába, Szamos, Tisza és Zagyva folyókbúl. 

 Tata nagy tavából; Petényi lejegyzé : a Mura, Olt, Maros és Vág 

 folyókból és különösképen a Fertőből, a honnan Heckel nem em- 

 líti s a hol nekem Hegykő és Saród legjobb halászai sem mondták be. 



A KŐ SÜLLŐ. 

 Lucioperca Volgensis, Pallas. 



I t?bla, 2. 



Főjegyei: A fogas süllőnél, melynek különben legközelebbi faj- 

 rokona, zömökebb; feje vaskosabb, homlokvonala erősebben lejt; 

 a belső szilványfedelék felkanyarodó széle a szem felé dűlő ; az 

 oldalakban álló nyolcz keresztbefutó paszta határozott rajzú, kirivó, 

 úgy hogy a hal első tekintetre is tarkának tűnik fel ; a hátsöré- 



