676 BOTOS KÖLÖNTE. 



A BOTOS KOLONTE. 

 CotHis sobio, Linné. 



Fö/eg/ei: az egész test czövekalakú ; a vastag, békaszerűen lapított 

 fejtől a fark végéig egyenletesen vékonyodó ; két egymással össze- 

 kötött hátsörényúszó, melyek közül az első csekély terjedelmű, a má- 

 sodik és az alsósörényúszó terjedelmes ; a hasúszószárnyak a hónaljra 

 vannak előretolva, kicsinyek ; a hónaljúszószárnyak terjedelmesek ; a 

 test héj nélkül való, nyálkás, — a hasús^ós^árny hegye, hátrahajtva, 

 nem eri el a hugyg}vl. 



Sugűi-afü HS, ó— 9/0; HS, 1^— 18/0; HO. 13 — 14; HA. 1/4;, 

 AS. 12 — 1 3/0. F. A. 4, a kormányúszóval együtt s a fejet a szirony- 

 résig mérve. 



A fej vége, felülről tekintve, a legszélesebb része; a belső' 

 fedelek szélén egy erős, éles tüske meredez ; a szemek közelebb álla- 

 nak egymáshoz, mint a fe|oldal széléhez s fölfelé is tekintők, a mi a 

 fejének különös kifejezést ad; a száj öblös nyilású, állkapcsai bárso- 

 nyos fogzatúak. Az első hátsörényúszó sugarai simák, nem tagoltak s 

 ez az úszó egy alacsony hártyával a második sörényúszóhoz csatlako- 

 zik ; a hasúszószárny, csak kevéssé a hónaljúszó mögé csuklódva,vissza- 

 hajtva, hegyével sohasem éri el a hugygyót, sugárzata mindig egyszínű. 



A test színezete sokszorosan változó, rendszerint azonban szürke 

 és barna: az alapszín legtöbbször szürke, a hát barna, sokszor — • mint 

 az oldalak is, felhőfoltokkai márványozott ; a has világos szürke, egy- 

 színű, ritkán halavány márványzású ; a hátsörényúszó, a kormányúszó' 

 és a hónaljúszószárny sugárzata karikásán tarkítva; az alsósörényúszóé 

 ritkábban az ; a hasúszószárnyak sugárzata egyszínű s csak igen ritkán 

 elmosódva foltos. 



Imk: márczius, április hónapokban. 



Fogása: a hegyi lakóknál szegény ember hala, melyet botba ütött 

 közönséges evővillával szigonyoznak ; talán innen származik székely 

 neve «botoskölönte». Egyébként kitűnő csali, a mely után a nemes 

 hal mohósággal kapkod. 



A botos kölönte a hegyi patakvizek lakója, hol a kövek és kavi- 

 csok között a pisztráng társaságában él, s mindig a fenéken bujkál, 

 kavicsok alá rejtőzve lesi rovar, féreg és halivadék prédáját ; színezet 



