CZIFRA KÖI.ÖNTE. 677 



szerint alakoskodó, úgy, hogy csak a gyakorlott szem veheti észre. 

 Igen sebes mozgású kis hal, mely úgy védekezik, hogy tüskés fede- 

 lekét felállítja. A nőstény az ikrát kövek alá vájt gödrökbe rakja, mire 

 a hím gondjai ajá veszi s 4 — 5 hétig önfeláldozással, minden vesze- 

 delmet megvetve őrzi. Heckel írja, hogy ez a kis hal ilyenkor a tur- 

 káló botba vagy vesszőbe beleharap. 



Nálunk 10 — 12 cm. hosszúságot ér el. 



Húsa főve vöröses, jóízű ; de inkább csak a szegénység eszi ; az úri 

 horgász csak csalinak használja. 



Elterjedés. Heckel a Szebenből említi; Petényi a Besztercze- 

 patakból, a Garamból, Poprádból jegyezte fel; én a Vargyas, Füle, 

 Kormos, Lucsivna patakokból ismerem s a Duna komáromi részé- 

 ből jegyeztem fel, a hova eltéved és a hol "kophal» a népies neve. 



A CZIFRA KÖLÖNTE. ^ 



Cottus poccilopiis, Heckel. 



II tábla, 5. 



Fő/egyei : a hasúsúószárny hosszabb s visszahajtva, hegye eléri a 

 hugfgrót; farka állandóan karcsúbb; a hasúszószárny, különösen 

 a sugárzata mindig keresztbe csíkos, és a többi sugárzat is szembetű- 

 nően tarka. 



Sugár:^űta : HSi 8 — 9/0; HS, 16 — 18/0; HO 14; AS 0/13 — 14. 



A külső szilványfedelék tüskéje bőr alá van rejtve; a kormányúszó 

 a végén majdnem egyenesen el van \'ágva s 14 sugara majdnem 

 egyenlő hosszúság mellett a végén villásan oszló ; a hónaljúszószárnyak 

 visszahajtva nem érik el a második sörényúszószárny kezdetét, sugár- 

 zatuk sima, tagolatlan. 



A színezet megfelel az előbbi fajénak, kivévén a hasúszószárny 

 szembeszökő tarkaságát. 



Ii'ik : mint az előbbi. 



Fogása és életmódja szintén megegyezik a botos kölönte fajéval ; 

 azonképen nagysága is. 



Elterjedése. Heckel a fajt alkalmasint a Petén Yi-től kapott ma- 

 .gyar példányokra alapította, mert azokról a helyekről sorolja fel, a 

 melyeken Petényi kutatott, u. m. Késmárk körül, a «Bisztricza» 



