688 MAÜ^■AR PONTY. 



A tőponty kedvező körülmények között egy méteren felül nő meg 

 s 30 kilogramm súlyt érhet el. 



Húsa a legjobbak közé tartozik. 



Elterjedése. Heckel magyar földről Budapestről — az Ördög- 

 árokból — s a Tiszából említi; Peténi'i a Duna, Vág, Körös, Száva, 

 Dráva, Ipoly, Bodrog, Sajó folyókból és a Rákos patakból ismerte ; 

 én még a Berettyó, a Borzsa, Kraszna, Latorcza, Olt, Rába, Szamos 

 folyókból, a Balaton és Fertő tavából és a Szernye folyós részeiből 

 jegyeztem fol. 



A MAGYAR PONTY. 

 Cypriniis liuiif;ariciií., Heckel. 



Fője^yei: inkább hengeres, nyújtott alak; a fej csúcsos; a testma- 

 gassága három és egy félszer, néha négyszer fordul meg a hosszú- 

 ságban. 



Sugár-ala: HS. 4/17 — 20, AS 5/5 stb. 



OP. :;6 — :;9. FA. j^'/, — '^, a kormányúszót beleértve. 



Kor és nagyság szerint mindig nyújtott alakjával s ehhez képest 

 csekély testmagasságával tűnik ki ; különösen egész hátvonala az, mely 

 e halnak megadja faji bélyegét. A míg t. i. a tő- ponty hátvonala, oldal- 

 ról tekintve egyenletes domború ívben halad az orrtól a fark tövéig, 

 addig a magyar pontynál az ív csak a hát elejére terjed, kevésbbé dom- 

 ború, a hátvonal majdnem egyenesen halad a hátsörényúszó alatt a 

 fark tövéig. 



Szeme a tőpontyénál nagyobb, arány szerint átmérője a fej hosz- 

 szának egy ötödét teszi ki. 



A termetesebb, kövér qiagyar ponty majdnem egészen hengeres 

 s ilyenkor a hát kezdete párnásan dagad a fej fölé. 



Szín szerint háta szürkés vagy barnás zöld; a hátsörény- és kor- 

 mányúszó szürke ; a többi úszó sárgás, szürkén szegélyezve ; a szem- 

 csillag violaszínű, a szembogár körül keskeny aranyos karikával. 



Ivik: mint fajrokona. 



Fogása: mint fa|rokonáé. 



Ez a Fertő német halászságának tavi pontya, « Seekarpfen » , a Ba- 

 laton «pozsárja«, a Dráva- fok « Tisza-pontya », mely életmód szerint 

 nem különbözik a tő-pontytól s a magyar halászság túlnyomó részé- 



