A SZÉLES KÁRÁSZ. 689 



nél nem Is mint külön faj, hanem mint fajta ismeretes; magam is azt 

 tartom róla. 



A Fertőben a lo — i 5 kilo súlyt éri el. 



Húsa kevésbbé becsült, mert rendesen túlságosan kövér és tóizű. 



Elterjedés. Heckel a Fertőből, Balatonból, Tiszából és Dunából 

 hozza fel ; Petényi még a Velenczei tóból említi s lejegyezte, hogy az, 

 a melyet az ercsii halász, Horváth, Komáromon alul fogott, 2:; kilo- 

 grammot nyomott. 



A SZÉLES kárász. 



Carassiiis vulgáris, Nilsson. 



Ili tábla, 9. 



Főjegyei: a száj bajusztalan; a fej hossza megüti a testmagasság 

 felét; a homlokvonal egyenes vagy kissé behajló; a hát eleje a hát- 

 úszósörényig igen meredek ívben emelkedik ; lapos, tenyérszerűen 

 széles hal. ^ 



%dr^aía.-H.S. 3/15— 21.HO1/12— 13.HA2/7— 8.AS3/5— 7. 

 OP, 31 — 36. F. A. 372, a kormányúszóval együtt. 



A fej hossza y/^-szer, néha még annyiszor sem fordul meg a test 

 hosszában; a test magassága néha épen csak kétszer, legtöbbször 

 háromszor fordul meg a hosszúságban, ezért a hal igen lapos és szé- 

 les kinézésű; a száj homlok felé nyiló, egészben kicsiny; a héj teljes, 

 nem terjed a fejre, pénzei nagyok s nagyon egymásra borúlók, úgy, 

 hogy szabadon álló részük félholdalakú ; a hátsörényúszó és az alsó 

 is fogacsos bognártüskével kezdődik ; az utóbbinak körülbelől köze- 

 pére esik a hátsörényúszónak vége. A kormányúszó félholdasan 

 kivágva, egyenlően kétszárnyú. Az oldalvonal majdnem egészen 

 egyenes. 



Szín szerint a fej olajzöld, pofái rezessárgák, a szem csillaga 

 ezüstös, aranyos szegélylyel ; néha vörösrezes ; a hát sötét zöldesbarna, 

 az oldalak sárgarezesek, hasa fehéres, vöröses lehelettel ; a hónalj- 

 hasúszószárny és az alsósörényúszó vöröses ; a többi sárgásszürkén 

 szegve. 



Ii'ik: májusban, júniusban ; néha július elejéig is. 



Fonása: A rekesztő s különösen a varsás halászat fő hala. 



A széles kárász a tartózkodáshoz képest különösen szín, de alak 



Her.man O. a magyar halászat. *t4 



